112 - 



don åsikt att hafran denna morgon tog skada, ehuru detta 

 ingalunda är säkert, emedan enligt all sannolikhet frostfaran 

 var öfverstånden vid denna tid på morgonen. Hvad hade 

 föranledt denna förändring, att rökpelarne, som förut utbredt 

 sig öfver fältet, började stiga rakt i höjden? Hr Lång ansåg 

 att eldarna ej blifvit väl underhållna, men jag kan ej dela 

 denna åsikt. Luften hade tydligen på morgonsidan under- 

 gått en förändring och det är ej svårt att se att orsaken, 

 utom i lugnet och afkylningen, låg uti luftens torrhet, som 

 åter med hög grad af sannolikhet förorsakats däraf att öf- 

 verkyldt vatten (se längre fram) nedfallit och afkyldt det 

 nedan belägna luftlagret. — Då 10 torfhögar ej äro tillräck- 

 liga huru många skola placeras på ]0 ha för att under alla 

 omständigheter få röken att utbreda sig? Jag kan ej be- 

 svara frågan annorlunda än med min erfarenhet. Jag place- 

 rar på 10 ha 1,100 facklor d. v. s. 1,100 eldar, hvarifrån 

 rök och vattenånga utgå under hela frostnatten (5 ä 6 timmar). 

 Det är nog möjligt att detta antal kunde minskas och fack- 

 lorna göras större, men visst är det icke, ty på så små 

 arealer kan min så kallade andra metod icke med trygghet 

 användas. Vi skola dock antaga en minskning af % delar 

 d. v. s. att endast 660 facklor vore absolut nödvändiga. I 

 något, temligen nära förhållande härtill, bör nu torfhögar- 

 nas antal stå för att undvika rökpelarnes raka uppstigande i 

 höjden. Antagas deras antal till 500 å 600, så finner enhvar 

 erfaren lätt huru svårt det skall blifva att anskaffa, antända 

 och efterse dessa under en frostnatt, samt att personalen, 

 som härtill behöfves måste vara betydlig. Ej alltid finnes 

 sådant material till hands, som fallet råkade vara på Krono- 

 borg, och ej häller alltid skall det lyckas att med så få eldar 

 skydda sig. Vi se ock huru nära det var att altsammans 

 skulle misslyckats på morgonen den 10 Sept. Huru vill man 

 slutligen förekomma tillströmning af kall luft från närliggande 

 kärrmarker? Torfhögarne måste här uppresas relatift tätt 

 för att faran skall undvikas och detta kommer i hög grad 

 att försvåra frostskyddet. Det kan ej här ifrågakomma att 

 uppräkna alla de skäl, som tala för användningen af fack- 

 lorna, men nog förefaller det som om ett utbytande af dessa 



