114 



tvingat mig att med stor försigtighet yttra mig om en del 

 froster höst och vår. 



Upptäckten bestod däri att jag fann att uti ett luft- 

 lager, några 10-tal meter ofvanom observationsgrunden, un- 

 der natten mot morgonen kort före soluppgången, bildade 

 sig ett lätt dimlager, hvilket började falla ned och vid sin 

 beröring med fasta föremål bildade is af omkr. 0°, under 

 det luften strax ofvan marken både hastigt och relativt 

 starkt afkyldes. 



På denna upptäckt har jag baserat förklaring bl. a. af 

 de såkallade »skidfrosterna» och äfven på det eljes oför- 

 klarliga faktum att rimfrost vid vissa tillfällen kan bilda sig 

 ända upp på lötträdens toppar, då den enhgt vanliga lagar 

 endast borde förekomma på gräset å lågt belägna ställen. 



Jag har senare funnit att min förklaring af detta feno- 

 men har en vida större bärkraft vid belysande af hithörande 

 företeelser, än jag först förmodade. 



Fenomenet tillgår på följande sätt. Under klara och 

 lugna nätter, isynnerhet vår och höst, då luften är mycket 

 fuktig, bildar sig några tiotal meter ofvan jordytan ett lager 

 dimma, som icke behöfver vara synligt, ty erfarenheten visar 

 att den kan bestå af klart genomskinligt vatten. Orsaken 

 härtill är en intensiv utstrålning at värme mot verldsrym- 

 den eller de högre belägna tunnare luftlagren. Strålningens 

 höga intensitet betingas af den omständighet att de högre 

 luftlagren vid sådane tillfällen besitta mer än vanlig genom- 

 skinlighet för värme. Kondenseringen börjar högst sannolikt 

 omkring fasta dampartiklar i luften, emedan de besitta en 

 högre strålningsförmåga än luft och vattenånga, men en 

 gång börjad fortgår den med stor hast, ty det flytande vatt- 

 nets, de mikroskopiska dropparnes utstrålningsförmåga är 

 mycket hög. Dessa i början mikroskopiska vattendroppar 

 förstoras allt mer och afkyla på samma gång den omgif- 

 vande luften. Detta lager af vattendroppar, frambragdt ge- 

 nom kondensation af luftens vattenånga, bildar en skyddande 

 skärm för jordytan, ty det, genom vattnets öfvergång till 

 flytande form, frigjorda värmet nedstrålar mot densamma, 

 under det kondensationen fortsattes hufvudsakligen nedåt 



