118 



skola vara tillräckliga, då därtill fogas deras öfriga verk- 

 ningar. Ja äfven här skall den 2:dra metoden säkerligen 

 visa sig effektiv att förhindra den öfverkylda dimmans ned- 

 fallande och således äfven frostskadan! 



Riktigheten af detta påstående hvilar på den iakttagel- 

 sen att temperaturen 9'' p. m. i allmänhet utvisade att tem- 

 peraturförhållandena i luftlagret ofvan jorden voro regel- 

 bundna d. v. s. tilltagande värmegrad intill en viss höjd äf- 

 vensom att ett ringa luftdrag i den höjd, hvarest den öf- 

 verkylda dimman bildade sig, skulle varit tillräckligt att 

 förhindra hela fenomenets uppträdande ^). 



Slutligen kan jag ej afhålla mig från följande anmärk- 

 ning. Då Hr Homén hyser den öfvertygelse att så stora 

 värmemängder som 450 Gal. per m^ böra tillföras växterna, 

 huru kan han hoppas, såsom han dock synes göra, att med 

 artificiella medel förekomma frostskada? 



Då rök och vattenånga måste återstråla lika mycket, 

 som bortgår, ty om något framtrollande af hemlighetsfulla 

 värmekällor kan här ej bhfva fråga, så måste motsvarande 

 värmemängder tillföras fallet och huru stora blefve de? 



På 10 ha skulle Hr H., om allt värme kunde tillgodo- 

 göras och anbringas »på rätt tid och på rätt ort» behöfva 

 45,000,000 Gal. = värmet af 5,630 kg kol = vattenånga 

 efter 70 m^ vatten vid 100°. 



I mina försök enligt l:sta metoden har jag för all sä- 

 kerhet antagit den värmemängd som behöfves för skyddets 

 utöfvande omkr. 37 ggr större än den beräknade. 



(för 10 ha: 1,100 fackl. ä 0,8 kg å 3,00(> Gal. = 2,640,000 Gal.) 



Den beräknade (rättade) värmemängden är minst 



(72,000 Gal.) 



') Härifrån synes bura undantagas det fall, som inträftade i Kim- 

 samo (Kihlman 1. c), ty der torde temperaturen i den i rörelse varande 

 luften sjunkit under 0^ före soluppgången. De anförda data äro dock 

 alldeles otillräckliga för att här draga bestämda slutsatser och hvarje 

 upplysning i detta hänseende vore välkommen. 



