132 



återstrålningen mot jorden antagligen minskas i minst lika 

 hög grad som den absoluta utstrålningen», och strålningen 

 sålunda blefve lika eller större under en frostnatt hos oss 

 än vid försöken i Ziirich. 



Ganska tydligt har jag sålunda påpekat både samban- 

 det och olikheten mellan förhållandena vid Maurers försök 

 i Ziirich och hos oss under en frostnatt. A sid. 179 åter 

 omedelbart efter det af Hr L. åsyftade stället: »Maurer fann 

 i Ziirich en utstrålning af omkring 78 kg-kalorier i timmen 

 eller 468 kalorier på 6 timmar från en 1 m'^ svart yta af 

 15° temperatur», säger jag: 



Att de från marken och vid daggbildningen levererade 

 och utstrålade värmemängderna vid våra försök på t. ex. 

 sandmon kunde uppgå till nära 500 kalorier på G timmar 

 synes trots den lägre temperaturen hos utstrålningsytan samt 

 mindre utstrålningskoefficient än vid en svart yla dock icke 

 oväntadt, då nämligen äfven luftens temperatur och fuktig- 

 het vid dessa tillfällen helt visst var betydligt mindre än vid 

 Maurers försök i Ziirich.» 



Jag har sålunda ingalunda förbisett de olikheter i tem- 

 peratur och annat som förekommo vid Maurers försök i 

 Ziirich och under en frostnatt hos oss. I högre grad »oer- 

 hördt» — jag kan ej underlåta att fästa mig dervid — är 

 det att Herr Lemström sjelf företagit de försök på hvilka 

 allt i hans teori om frosten baserar sig vid en natt-tempe- 

 ratur hos oss af ända till -\- 13°, 4 värme. Beträffande en 

 vidare utredning i frågan om den nattliga strålningen mel- 

 lan jordytan och atmosferen hänvisar jag till framställningen 

 i min bok å sid. 48—41), 137—138 och 172—173. 



Det kan ytterligare tilläggas alt då temperaturen i 

 verldsrymden är omkring — 200° ^), strålningen från jord- 

 ytan, om blott luften är torr och klar såsom vid frosttillfäl- 

 len hos oss i hög grad är fallet, måste vara betydande äf- 

 ven om jordytans temperatur sjunker långt under noll. Äfven 

 direkta försök, och från närmare håll än från Ziirich, före- 



^) Se Molm: (Tniiulzuge der Meteorologie, s. 18, Berlin 1887. 



