134 



stiger, till följd af sin ringare sp. vigt, fortfarande uppåt, 

 medförande den bundna värmen. De träffa derofvan på 

 varmare luftlager, som nu till dem måste afgifva sitt värme. 

 Dessa vattenångor med sitt bundna värme blifva sålunda 

 en förhrnlarc af värme i stället för att (enl. Hr H:s för- 

 menande) bidraga till växternas uppvärmande.» 



Herr L. tänker sig jordytans och det närmaste luft- 

 lagrets temperatur vara 0° samt att daggpunkten är högre än 

 0°. Detta antagande är oberättigadt, ty daggpunkten kan al- 

 drig vara högre än temperaturen. Vore åter det ofvanstående 

 möjligen ett tryckfel, och antoges daggpunkten lägre än 0°, 

 så är detta stridande mot de faktiska förhållandena i vårt 

 land. Daggpunkten sjunker nämligen (se H. sid. 169) under 

 sommaren i vårt land endast i början af juni och slutet af 

 september någon gång under 0° utan att temperaturen sam- 

 tidigt nedgår under 0°. Förhållandet är sådant att tempe- 

 ratur och daggpunkt uti ofvannämnda fall måste tänkas lika. 

 Så snart nämligen temperaturen, som på dagen står högre 

 än daggpunkten, sjunker till daggpunkten, konmier vid ett 

 ytterligare temperaturfall daggpunkten att falla tillika och 

 tillsamman med temperaturen. Men då är luften fullt mättad 

 jned vattengas; och vore så att siiga öfvermättad ifall vat- 

 tengasmängden vore så stor som antagits (motsvarande en 

 högre daggpunkt än lufttemperaturen). Om nu Hr L. vill an- 

 taga luften vara »torr» så kan jag ej hindra det, men i verk- 

 ligheten förekommer ett sådant förhållande icke. Huru emel- 

 lertid denna torra kalla luft sjunker ned i marken och ånyo 

 uppstiger derifrån mättad med vattengas, tyckes Hr L. hafva 

 utredt. Den med luften till jordytan uppkommande vatten- 

 gasen uppstiger derefter på grund af sin lätthet i luften 

 »medförande den bundna värmen». — Jag vill härtill blott an- 

 märka att om jordytans temperatur är lägre än temperatu- 

 ren och daggpunkten i luften, såsom ju antagits, ett sådant 

 uppstigande af vattengasen icke kan ega rum, utan kommer 

 tvärtom en kondensation af luftens vattengas mot den af- 

 kylda jordytan att försiggå, i form af dagg, liksom från de 

 underliggande jordlagren. 



