149 



under en frostnatt? och ej liKfrudfräfjan: huru mycket 

 värme behöfver man ))u)isf tillföra ett fält för att före- 

 konnna frostskada? Det likhetstecken han tyckes sätta mel- 

 lan bägge värmemängderna är hufvud felet >. 



Mycket sant att jag sökt besvara den första frågan, 

 den har t. o. m. utgjort en af hufvuduppgifterna i kap. I — 

 IV. Men detta hindrar ingalunda att jag därifrån både kan 

 skilja och uttryckligen har skiljt den senare frågan. Data 

 för denna frågas besvarande har jag visserligen icke ännu 

 hunnit samla i tillräckligt stor mängd för att erhålla ett 

 exaktare resultat, liksom ett sådant öfverhufvud på veten- 

 skapens nuvarande ståndpunkt ej kan erhållas, men å sid. 

 •JOo och '204 visar jag huru enligt min åsigt frågan skall 

 behandlas och hvilka synpunkter här skola beaktas, och kom- 

 mer på grund af mina hittills gjorda undersökningar till det 

 resultat att det kan erfordras omkring 180 kalorier per 1 m'-^ 

 för att under O timmars tid hålla temperaturen 5° ä 6° 

 högre än hvad den på grund af de naturliga förhållandena 

 vore. En under 6 timmar fortsatt temperaturhöjning af 

 3° skulle enligt detta fordra en värmemängd af omkring 

 ICO kalorier. Det likhetstecken jag skulle salt mellan det- 

 ta tal och de 450 kalorier som från sandjord levereras 

 till ytan under samma tid existerar endast i Herr Lem- 

 ströms fantasi. 



Såsom slutargument vädjar Hr L. till erfarenheten d. v. s. 

 försöken å Notsjö gård i Urdiala 1880, Herr Järnefelts å Re- 

 pola gård i Kjulo 1890 samt isynnerhet Herr Långs försök i 

 Kronoborg 1892. 



Om Herr Lemströms försök i Urdiala har redan talats. 

 Beskrifningen om Herr Järnefelts försök åter är så knapp- 

 händig, att man har ingen säkerhet för att ej samma anmärk- 

 ningar kunna göras mot dem som mot de förra. Vid ingen- 

 dera försöken inträffade frostskada vare sig på de skyddade 

 eller oskyddade fälten. Vid försöken i Kronoborg deremot 



