150 



gjorde frosten på flere icke skyddade, mindre frostömma fält 

 stor skada medan det skyddade området, ett större hafrefält 

 om 39 ha på särdeles frostöm kärrmark, gick nästan fritt 

 från skada. Vid dessa försök användes dock inga frost- 

 facklor utan ett litet antal (vid de två svåraste frosterna 

 32, eljest färre) stora högar (2 m i diameter 1 m höga) af 

 »dyjord jämte en mängd rötter och andra trädaffalh hvilka 

 förbrändes under natten. 



Då Hr L. vid frostkommissionens sammanträden ej ville 

 höra talas om dylikt brännmaterial, blef jag derför något 

 häpen, då jag följande sommar i en tidningsuppsats läste 

 Hr L:s stora erkännande för Hr Långs val af brännmaterial. 

 Snart erhöll jag dock förklaringar. Emedan Hr L. är öfvcr- 

 tyf/ad om att Hr Långs försök skulle lyckats ännu bättre 

 med L:s facklor (4,000 facklor per afton, eller enligt den 

 s. k. andra metoden 800 ä 1,000) utgör nu detta Hr Långs 

 försök det länge efterlängtade, slutliga beviset för fackel- 

 metodens förträfflighet och exempel på ett enligt denna ut- 

 öfvadt faktiskt skydd. Jag för min del har svårt att förstå 

 huru Hr Långs försök kunna bevisa något i afseende å fack- 

 lornas användbarhet, då ju icke en enda sådan användes. 

 Snarare synes den omständigheten att Hr Lång i 7 ä 8 år 

 varit försedd med maskiner för fackeltillverkning och i beråd 

 att utföra frostskydd enligt Lemströms metod, utan att detta 

 kommit till utförande, bevisa att fackeltillverkningen och 

 metoden ej äro alltför beqväma. Man kan äfven lätt före- 

 ställa sig att tillverkning och transport samt vid själfva frost- 

 tillfället tandning och skötsel af 4,000 facklor är vida bråk- 

 sammare än uppkastande och förbränning af 32 torfhögar. 

 Emellertid går Hr Lemström i sin senaste publikation (II ss. 

 24 — 25) allt längre, i det Hr Långs försök numera icke en- 

 dast bevisa lämpligheten af fackelmetoden utan äfven olämp- 

 ligheten af torfhögar. Hr Lemström slutar sin utläggning 

 med följande ord (II s. 25—26): >Det kan ej här ifråga- 

 komma att uppräkna alla de skäl, som tala för användning 

 af facklorna, men nog förefaller det som om ett utbytande 

 af dessa mot torfhögar skulle vara nära nog detsamma som 



