151 



att utbyta nutidens fullkomnade tändstickor mot förgångna 



tiders svafvelstickor eller nutidens praktiska yxa mot forn- 



ålderns sten-yxa. Endast utpräglad oerfarenhet kan gifva- 

 sig till att föreslå något dylikt»!! 



A sid. 26—31 redogör Hr L. för sin uppfattning af den 

 öfverkylda dimmans stora betydelse under en frostnatt, me- 

 dels hvilken teori han lätt förklarar snart sagdt alla olika 

 sidor af frostfenomenet. Om Hr L. redan förut i sina de- 

 duktioner och bevis gjort sig nog oberoende af vetenska- 

 pens lagar och vunna resultat, så har hans emancipation 

 från dessa band i denna afdelning nått sin höjdpunkt. Dock 

 — det är ej min afsigt att här ingå på någon kritik af Pro- 

 fessor Lemströms åsigter i och för sig utan endast bemöta 

 de anmärkningar han mot mig framställt och hvad dermed 

 står i allra närmaste sammanhang. 



Slutligen på näst sista sidan finner läsaren ett utta- 

 lande med ett verkligt och reelt innehåll. Hr L. säger: »Då 

 Hr Homén hyser den öfvertygelse att så stora värmemäng- 

 der som 450 Cal. per m^ [bör vara omkring 100 Cal. jäm- 

 för s. 23] böra tillföras växterna, huru kan han hoppas, så- 

 som han dock synes göra, att med artificiella medel före- 

 komma frostskada ?> 



Jag vill äfven medge att jag icke kan hysa alldeles 

 säkra förhoppningar om upptäckten af ett ofelbart, lätt ut- 

 öfvadt frostskydd. Deremot ville jag mycket bestämdt hålla 

 på att vissa jordförbättringsarbeten, såsom på kärrmark ler- 

 slagning eller sandtäckning af jorden, i väsentlig mån skall 

 förminska dessa odlingars frostömhet. Ensamt torrläggning 

 af desamma verkar i detta hänseende ganska litet. 



Beträffande deremot ett tillfälligt frostskydd genom rök, 

 tror jag att röklagret bör tagas temligen mäktigt för åstad- 

 kommande af tillräcklig verkan. Endast därigenom kan åter- 

 strålningen från luften mot marken blifva tillräckligt stark 

 för hindrande af ett för stort temperaturfall invid denna. 



