158 



För beräknandet af koefficienterna a och h har jag 

 bildat en normaleqyation med tillhjelp af förs. 1, 2 och 3 ur 

 den senare serien, h vilken kombinerats med förs. 4 ur samma 

 serie samt med det anförda försöket vid gåendet inne i 

 rummet. Sålunda framgår med tillhjelp af minsta qvadrat- 

 metoden följande eqvation för detta instrument: 



v = 0,0119 n H ~^ 



som lemnar vindens hastighet i meter/sek., om tonens sväng- 

 ningstal n hänföres till sekunden såsom tidsenhet. Den se- 

 nare teimen behöfver beaktas endast vid mycket svaga vin- 

 dar. För mycket starka vindar är möligen första termens 

 faktor icke tillämplig. I sådant fall är det skäl att afstänga 

 en del af luftströmmen t. ex. genom att i stället för det 

 cylindriska ansatsröret anbringa ett koniskt rör. I öfrigt 

 är den inre hålserien (10 hål) afsedd för starkare vin- 

 dar, för hvilken serien med 24 hål gifver en mycket hög 

 ton, hvars svängningstal är svårt att uppskatta. Den hög- 

 sta ton jag varit i tillfälle att iakttaga medels serien med 

 10 hål är tonen »25 motsvarande tonen c^ på höga serien 

 eller vindhastigheten 25 '^|^\ d. v. s. omkring 8 enligt Beau- 

 forts skala. 



Vid användandet af detta instrument finner man, att 

 vindens hastighet merendels är i hög grad föränderlig, äf- 

 ven under en helt kort tid. Dock torde i allmänhet en me- 

 deltonhöjd och en deremot svarande medelhastighet utan 

 särskild svårighet kunna konstateras. Såsom en fördel hos 

 detta instrument framför de vanliga aneometrarne, hvilka 

 i allmänhet endast angifva medelvindstyrkan, torde böra an- 

 ses dess egenskap att angifva äfven de ständigt förekom- 

 mande plötsliga vindstötarnes styrka genom den momentant 

 uppdrifna tonhöjden. Måhända kan svårighet att konstatera 



