ICu 



ber 1588. Då enioltog han af Sixtus befallning att begifva 

 sig till Madrid och göra konungen ett meddelande om sin 

 resa samt inhemta kännedom om hans afsikter. Denna be- 

 fallning efterkom Veeehietti med föreliggande relation. Han 

 skildrar på ett ingående sätt persi.^^ka rikets då för tiden 

 sorgliga tillstånd och framhåller i sina anmärkningar öfver 

 Ormus faran, som därstädes hotade från Turkiets sida och 

 därmed den punkt, hvilken snabbast kunde tvinga Philip till 

 handling. Men förgäfves; ja, då Clemens Vill å nyo upptog 

 den persiska angelägenheten*) 1593 och, alldenstund han 

 utan konungen af Spanien icke kunde företaga sig något, 

 genom samme Veeehietti först underhandlade med denne, 

 fick han till svar, att det icke vore klokt att till den muham- 

 medanske härskaren skicka ingeniörer och kännare af ar- 

 tilleri- och befästningsväsendet, hvilkas brister Veeehietti så 

 riktigt betonat i sin relation; ty i stället för att använda 

 dem mot turkarne. kunde han lätt begagna sig af dem till 

 skada för Spanien i Ormus. I oktober 1594 återvände Vee- 

 ehietti med oförrättadt ärende till Rom tillbaka^). Det öf- 

 riga ^) af hans biografi belyser livarken hans berättelse eller 

 öfver hufvud taget sträfvandena för att åstadkomma ett förbund 

 mot de kristnes och schiiternas gemensam me fiende. 



Giambattista Veeehietti dog den 8 december 1619, 67 

 år gammal, i Neapel. Han hade förvärfvat sig förträffliga 

 kunskaper i arabiskan och persiskan, enligt hvad Renaudot 



*l Huru riktigt påfvens steg var, bevisar ock det, hvad Matteo 

 Zane 1594 (jmfr. Alberi, a. a. ser. III, vol. 3. p. 440) säger: turkarne 

 frukta påfven, emedan han genom sin auktoritet kunde förena de kristne 

 (och spanjorerne, för ett möjligen till stånd kommande förbunds skull 

 med Venedig och för deras besittningars skull i Afrika). 



*) Då man ser huru litet anklang den påfliga stolens mått och 

 steg vunno hos Philip, ehuru de gingo i samma riktning som han själf 

 inslagit, iir man frestad att antaga att spanska kabinettets afsikt blott 

 gått ut på att draga försorg om att persiska kriget skulle fortfara och 

 Porten däraf tagas i anspråk, så föga förutseende en sådan politik också 

 hade varit; alltnog, längre än till underhandlingar kom man icke, och 

 ända till slutet af det persiska kriget gjordes från spansk sida intet. 



") Morelli. a. a. pag. lö.j. 



