265 



ket uppstod en hvitaktig upplösning af gelatinan, hvilkcn 

 fortskred alt längre nedåt, utvidgande ympningskanalen, tills 

 den utsträckte sig öfver hela öfra delen af gelatinan och 

 slutligen öfver glasets hela innehåll. Gelatinan blef härunder 

 hvitaktigt färgad och erhöll efter några veckor en gulbrun, 

 slutligen djupbrun färg. 1 bottnen af glaset lågo lätta, floc- 

 kiga bacillmassor. Karaktäristisk är vidare dan ytterst vi- 

 driga lukt, som redan på andra dagen alstras ur kulturen. 

 Genom talrika infektioner på friska larver säger sig Schmidt 

 hafva öfvertygat sig om att denna bacill förorsakar fla- 

 cherin. 



Tyvärr har Schmidt icke redogjort för några försök 

 i det fria med kulturer af denna bacill, hvilken han märk- 

 värdigt nog ansåg vara identisk med Hofmanns bacill B. 

 I stället erhöll han af Hofmann såväl renkulturer af bacillus 

 B. som biandkulturer, hvilka han ympade fullständigt ome- 

 todiskt på med potatesmos smordt hästkött (hvardera dock 

 merendels steriliserade), som upphängdes i skogarna. Pä 

 dessa näringssubstrat uppstodo snart yppiga bakterie-kultu- 

 rer, hvilka förvandlade potatismosen till en illa luktande 

 halfflytande massa. Denna omständighet visar emellertid 

 att åtminstone icke Hofmanns bacillus B. härvid varit värk- 

 sam, ty denna bringar icke mosen att flyta och framkallar 

 icke häller någon stank. Fastmer är det troligt att i de 

 erhållna biandkulturerna ingått någon „ förruttnelsebacill" 

 eller den af Schmidt själf i den sjuka larven funna, af ho- 

 nom orätt med Hofmanns bacill B. förväxlade bacillen, hvil- 

 ken helt och hållet vuxit öfver bacillus B. och antagligen 

 kväft densamma. Men lika litet som resultaten af Schmidts 

 försök kunna uppvisa något med hänsyn till den senare, lika 

 så litet vittna de med säkerhet till förmån för den förra. 

 Schmidt lät nämligen äfven utströ i skogarna med sjuka 

 larver blandad larvspillning, i flacheri döda och på de torra 

 trägrenarna anhopade larver (s. k. „Wipfeln") och slutligen 

 tusental larver, hvilka nyss genom stickympning inficierats 

 med den bruna saften från sönderkrossade i flacheri döende 



