269 



af dessa ^). Försök att genom flacheri kväfva en larvhärj- 

 ning i dess begynnelse, anser v. Tubeuf under alla förhål- 

 lande fåfänga. Dels kan aldrig ett erforderligt stort antal 

 baciller på konslad väg ur renkulturer utspridas, dels sak- 

 nar farsoten alla betingelser för sin utbredning bland larver, 

 hvilka ännu ha fullt upp med föda och på alt sätt äro mot- 

 ståndskraftiga. Det är först långt senare, då de tilltagit i 

 ofantlig mängd och bristen på föda gör dem svaga, som 

 flacherin, och detta äfven blott under för resten gynnsamma 

 temperaturförhållanden, bland dem kan slå rot. Huruvida 

 infektionsförsök kunna framkalla något resultat i skogen, 

 detta kan fastställas först efter utförliga experiment, men för 

 sin del tror v. Tubeuf icke på någon praktisk betydelse af 

 dem. I ingen händelse kan enligt hans förmenande en vär- 

 kan af infektionen skönjas förr än under närmast föl- 

 jande år. 



I ett bihang redogör v. Tubeuf för en mängd försök å 

 laboratoriet, hvilka bevisa att direkt stickympning med Hof- 

 manns bacillus B och v. Tubeufs hacterium monachae eller 

 med saft från sjuka larver i allmänhet först efter 5 å 10 

 dagar medförde de ympade larvernas död, under det t. o. m 

 enskilda af dem förpuppades; infektion genom födans be- 

 sprutande med flacherimaterial gaf däremot oftast intet 

 resultat. 



v. Tubeufs invändningar förtjäna utan tvifvel att upp- 

 märksammas. Dock kan dem icke utan vidare tillmätas 

 absolut gihighet. Ty den möjlighet är icke utesluten att vid 

 Schmidts infektioner en helt annan och mycket snabbare 

 dödande bacill varit värksam, än vid v. Tubeufs. Tvärtom 

 framgår af alt, att vid Schmidts försök medvärkat en gela- 

 tinan upplösande bacill, som v. Tubeuf utan vidare förklarar 



^) Äfven forstmännen i Ratibor förneka icke häller möjligheten 

 af att bacillerna med vinden kunnat ditföras från annan ort samti- 

 digt med det infektionen egde rum eller t. o. m. kunnat förefinnas 

 dolda på platsen, ehuru gynnsamma förhållanden för deras utveck- 

 ling och utbredning icke förr. inträdt (v. Ge hr en. 1. c, p. 501; 

 Schmidt, 1. c, p. 31). 



