IV. 



Fornlemningars vård i nutidens kultur- 

 stater. 



Föredrag vid Finska Vetenskaps-Societetens årshögtid den 29 April 1894 

 af tillträdande ordf. J. R. Aspelin. 



Alla länders fornlemningar hafva fått ett bestående på 

 engång nationelt och internationelt värde, sedan man kom- 

 mit till insigt om deras betydelse för belysandet och utre- 

 dandet af dels de resp. folkens dels hela mensklighetens 

 kulturhistoria. Genom sin materiella substans erbjuda forn- 

 lemningarna för den kulturhistoriska forskningen ett i af- 

 seende å tiden ofta lika varaktigt material, som geologin 

 har till sitt förfogande. Sedan den jemförande arkeologin, 

 tack vare årtionden af detaljerade formstudier, — såsom 

 skett i våra skandinaviska grannländer, der denna veten- 

 skap firat sina största triumfer, — ordnat sitt material en- 

 ligt den absoluta kronologi, som verldshistorien, represen- 

 terad för den äldsta tiden af Italiens, Greklands, Assyriens 

 och Egyptens kända historia, erbjuder, återstår också för 

 henne blott att hand i hand med geologin söka en relativ 

 kronologi i en tid, som först då i egentlig mening är 

 förhistorisk. 



Fornlemningarna äro öfverallt utsatta för förstöring 

 genom resp. länders fortgående odling. Insigten af forn- 

 lemningarnas utomordentliga kulturhistoriska betydelse har 

 derföre, för att låna en tysk författares ord, manat alla jor- 

 dens kulturfolk att vidtaga åtgärder till det arkeologiska 

 materialets skyddande och tillvaratagande för vetenskapen 



