283 



den arkeologiska förvaltningen i resp. kulturländer, äfven 

 der den har en kollegial karakter, är den ledande personens 

 oberoende ställning, vare sig att han såsom president i ett 

 förvaltningsråd, direktör lör Ibrnleniningarnas vård och mu- 

 seiföreståndare står i direkt kommunikation med styrelsen 

 eller såsom konservatorn i Preussen och generalkonserva- 

 torn i Grekland är anstäld helt enkelt såsom referent i 

 resp. ministerium. 



Blott i Frankrike är kultusministern sjelf president i en 

 den 29 september 1837 tillsatt Commission des monuments 

 historiques, Iwars ledamöter bestå af flere arkitekter, direk- 

 törerne des båtiments civiles, des Beaux arts, de TEcöle des 

 chartes och du Musée des Thermes et de THötel de Gluny, 

 de begge generalinspektörerne des monuments historiques, 

 de begge generalinspektörerne des travaux diocésains och 

 cheferne de Tadministration des cultes. Kommissionens upp- 

 gift är atffastställa vilkoren för statens inskridande till monu- 

 mentala o. a. fornlemningars skydd och vård, att verkställa 

 hithörande utgräfningar m. m., under det att en sedan 1834 

 existerande comité des arts et monuments representerar den 

 instruktiva och vetenskapliga verksamheten på detta område. 



Kommissionens första arbete var upprättandet af 

 ett inventarium öfver Frankrikes historiska minnesmärken. 

 Den första upplagan, betecknad såsom provisorisk, utkom 

 1862 och omfattade mer än 2000 sådana. Detta officiella 

 inventarium har derefter årligen departementsvis granskats, 

 kompletterats och ordnats i afseende å resp. minnesmärkens 

 större eller mindre värde och behof af vård. Ingen den rin- 

 gaste förändring af ett inventeradt minnesmärke får vidtagas 

 utan ministerielt tillstånd. Också förvaras vid ministerium 

 afbildningar af ett hvart af dem i ett arkiv, som är af stor 

 betydelse för forskningen. 



Anslaget för vården af Frankrikes fasta fornlemningar 

 har sedan 1831, då det utgjorde 80,000 francs, småningom 

 vuxit; det steg 1850 till 745,000 och 1882 till 1,580,000 fr:s, 

 hvaraf endast till megalitiska fornlemningar användes 30,000, 

 under det att det särskildt till restaurering af kyrkor anvi- 



