291 



samlingar. Akademins ständige sekreterare är Riksantikvarien, 

 hvilken såsom föreståndare för de under akademins in- 

 seende stälda samlingarna är — Kgl. Majestät ansvarig för 

 deras noggranna vård. D(>t åligger också honom, icke aka- 

 demin, att till Kgl. Majestät afgifva årsberättelse öfver mu- 

 seisamlingarnas tillstånd samt öfver åtgärder vidtagna 

 till fornlemningars förtecknande och vård. I vigtigare 

 fall är riksantikvarien dels berättigad, dels förpligtad att in- 

 hemta beslut af akademin eller dess förvaltningsutskott, i 

 hvilket han jemte en annan tjensteman är ledamot och som 

 är beslutför med tre röster. Visa sig de för samlingarnas 

 ökande afsedda anslagen otillräckliga, göres derom ofördröjli- 

 gen anmälan hos akademin, som vidtager de åtgärder hvar- 

 till omständigheterna föranleda. Beträdes Riksantikvarien 

 med fel eller försummelser i embetet, tilltalas han inför Kgl. 

 Majestät och Rikets Svea Hofrätt. 



Tack vare riksantikvariens sedan Gustaf II Adolfs tid 

 oberoende embetsställning, ställer förhållandet till akademin 

 icke något hinder för hans verksamhet och arbetenas ostörda 

 gång. Akademin erbjuder honom tvärtom såsom en icke 

 blott officielt utan äfven vetenskapligt erkänd auktoritet ofta 

 behöfligt stöd för vidtagandet af vigtigare- embetsåtgärder. 

 Det starkaste föreningsbandet emellan akademin och riks- 

 antikvarien utgör dock deras gemensamma vetenskapliga 

 uppgift, till hvars befrämjande akademin besitter rika dona- 

 tioner och räknar förbindelser med omkring 30U vetenskap- 

 liga samfund. Det svenska samhällets öppna blick för den 

 arkeologiska vetenskapens betydelse och kraf hafva äfven 

 under sednaste årtionden fört Sverige till en ledande ställ- 

 ning i den internationella vetenskapen. 



Förtecknandet och afbildandet af Sveriges fasta forn- 

 lemningar påbörjades redan på 1600-talet. De förtecknas, 

 beskrifvas, afbildas, inspekteras och eventuell undersökas 

 fortfarande under årliga tjensteresor af akademins tjenste- 

 man och af talrika stipendiater enligt liksantikvariens för- 

 slag. De under olika tider uppgjorda berättelserna fördelas 

 i ett topografiskt arkiv på socknar, byar och gårdar samt 



