<11 R ISTOPHKR A V Rl VILL! US 



Arkt. Skaml. Island. Grönland. Nov. Semlja. Spetsbergen. 



(M&mbpla (0,7) 1,9 5 8,8 7,2 



Orthoptera 0,4 — — 



Pseudoneuroptera 1,5 0,6 1,1 0,6 — 



Neuroptera 3 2,8 1,7 1,7 1,4 



Coleoptera 25,1 25,5 18 9,3 



Hemiptera 4,5 2,5 2,3 1,4? 



Biptera 34 34,6 42,4 47,4 70 



Hymenoptera 15,6 21,7 17,5 27 18,6 



Lepidoptera 15,2 10,4 17 5,2 1,4 



Af alla ordningarna försvinna Orthoptera hastigast mot 

 norden, ty, så vidt nu är kändt, finnas de ej inom pol- 

 cirkeln på något annat ställe än i Skandinavien. Man kan 

 derför knappast anse rätvingarna såsom tillhörande det ark- 

 tiska området, hvilket torde ega sin förklaring deruti, att 

 de flesta af dessa djur älska torra och varma ställen, i hvars 

 af solen upphettade jord deras ngg utvecklas och kläckas. 

 Jordtemperaturen i arktiska länder blir utan tvifvel aldrig 

 tillräckligt hög för utvecklingen af rätvingarnas ägg. 



Dernäst aftaga Pseudoneuroptera, Neuroptera och He- 

 miptera mest mot norden. Af de förra är det endast 

 hårvingesländor, dagsländor och Perlider samt en flor- 

 slända, som förekomma utanför arktiska Skandinavien. 

 Alla dessa, med undantag af florsländan, lefva såsom larver 

 i vatten. 



Bland Hemiptera gå Homoptera längst mot norden. 

 Det kan nämligen anses för temligen säkert, att äfven på 

 Spetsbergen finnes någon bladlus-art, ty derstädes fann Holm- 

 gren en Scwva, hvilkens larv utan tvifvel lefver af bladlöss, 

 och Parry fann under sin resa 1827 till och med norr om 

 Spetsbergen en bladlusart (Ap/t/s borealis Curtis) på ett drif- 

 vedsstycke, hvilket visar möjligheten af, att drifveden kan 

 öfverföra dylika djur till Spetsbergen. 



Afven fjärilarna och skalbaggarna aftaga hastigt i antal 



430 



