IXSEKTL1FVET I ARKTISKA LÄNDER 



finna stora mängder af humlor, under det att i flere af de 

 andra ingen enda är att se. 



De enda insekter, som utom de nu kända med någon 

 sannolikhet kunde vara att anträffa på Spetsbergen, vore 

 nattfjärilar. Men äfven om en eller annan sådan finnes 

 på Spetsbergen, så talar så väl blommans byggnad som er- 

 farenheten för, att de ej äro bland dem, som besöka Pedi- 

 cularis-arterna eller hos dem kunna åstadkomma korsbe- 

 fruktning. 



Då återstår blott en enda möjlighet, och det är den, 

 att de båda Pedicularis-arterna på Spetsbergen sätta frukt 

 på grund af sjelf befruktning inom samma blomma, och att 

 de så gjort genom otaliga generationer. 



Hvar och en, som något tagit kännedom om de åsigter, 

 hvilka i detta fall för närvarande äro gällande inom den bo- 

 taniska verlden, och som vet, huru man sökt förklara blom- 

 mornas allt högre och högre utbildning för korsbefruktning 

 genom insekter, inser genast, att detta egendomliga fall från 

 högsta norden måste vara af största betydelse. 



Darwin och flere efter honom hafva visat, att hos en 

 hel mängd växtarter befruktning med eget frömjöl antingen 

 ej medför någon fröbildning eller ock ger upphof till en 

 mindre rik och mindre god fröbildning, så att de plantor, 

 som utvecklas ur sådana frön, blifva svagare och ej kunna 

 bestå i striden med genom korsbefruktning uppkomna exem- 

 plar. Fortsattes befruktningen med eget frömjöl genom 

 ilere generationer, så blifva dessa till sist alldeles ofrukt- 

 samma och utdö. 



Andra författare, som hos en del växter ej kunnat 

 iakttaga någon försämring hos arten vid sjelfbefruktning, 

 hafva bestridt allmängiltigheten af den af Darwin uppstälda 

 satsen. Härpå svarade Darwin, att deras försök ej vore 

 bevisande, emedan de omfattade för få generationer. Fort- 

 satte man blott en längre tid på samma sätt, så skulle nog 



453 



