CHRISTOPHER A URIVILLIUS 



än i tempererade länder. Detta är sant så till vida, att blom- 

 mornas färger äro mycket klarare ocli renare än i allmänhet 

 söder ut, men ingalunda så, att de högre, mera lysande fär- 

 gerna, rödt och blått, skulle vara allmännare inom pol- 

 cirkeln än söder om densamma. Detta framgår otvetydigt 

 af den här ofvan lemnade öfversigten öfver blommornas 

 färg i en del af det arktiska området. De högre, röda och 

 blå färgerna aftaga nämligen gifvet mot norr, hvaremot de 

 ofärgade och hvita blommorna i samma mån tilltaga; de 

 gula deremot förhålla sig något olika inom olika områden 

 och synas ej nämnvärdt vare sig ökas eller minskas ens i 

 högsta norden. På Spetsbergen finnas endast fyra arter med 

 blå blommor, nämligen Campanula uniflora, Grentiana tenella, 

 Mertensia maritima och Polemonium pulchellum, bland 

 hvilka den sista ofta är hvitblommig och den andra i ord- 

 ningen är ytterst sällsynt. Den blå färgen är således 

 mycket klent representerad på Spetsbergen och ådrager sig 

 naturligtvis derföre så mycket mer resandes uppmärksamhet 

 på de ställen, der den visar sig. 



Afven blommornas färg i arktiska länder talar således 

 för riktigheten af de iakttagelser, som blifvit gjorda med 

 afseende på de olika insektordningarnas färgsinne. Ty huru 

 ofullständig än vår kunskap ännu är om insekternas synorgan, 

 så är dock visst, att bland de blombesökande formerna 

 flugorna stå lägst med afseende på synorganet samt före- 

 draga hvita och gula eller till och med gröna blommor fram- 

 för röda och blå. Härför talar bland annat äfven den om- 

 ständigheten, att flugornas ögon genom Gtrexachers anato- 

 miska undersökningar visat sig stå på en lägre utvecklings- 

 grad än de öfrigas, samt att flugorna sjelfva nästan aldrig 

 prydas af andra färger än svart, hvitt, gult, grönaktigt och 

 smutsrödt, hvilka färger nästan alldeles motsvaras af flug- 

 blommornas färger. 



De röda och blå färgerna visa sig deremot mest till- 



450 



