4 HUGO ”TIGERSCHIOLD. 
hemman. Före år 1723 fördes hemmanen därstädes under fyra linjer 
skatte-, krono-, frälse och geistlige hemman, men enligt kammarkollegii 
brev av den 10 december 1724 inrättades jordeböckerna med endast tre 
kolumner, därvid geistlige hemman överfördes till kronohemman utan 
att särskild anteckning gjordes för dem av dessa, som voro av frälse 
natur. Detta inverkade emellertid icke på dessa hemmans frälse 
natur. Ty kungl. resolutionen på prästerskapets besvär den 7 juli 1752 
innehåller i $ 10 följande: »beträffande prästerskapets ansökning att de 
prästebol m. m., vilka ifrån år 1718 blivit införda i jordeboken under 
kronohemmans column, må uti samma jordebok hädanefter under deras 
gamla titel av kyrko-geistliche upptagas och införas; så emedan Kungl. 
Maj:t för detta, uppå riksens ständers underdåniga föreställning vid 1723 
års riksdag, låtit göra författning, att i stället för de många titlar som 
uppå hemman i jordeboken ditintills varit brukliga, från den tiden alle- 
nast tre slags hemmans naturer, nämligen Skatte, Krono och Frälse 
skulle införas; så prövar Kungl. Maj:t bäst, att även hädanefter, utan 
ändring därvid må förbliva; kunnandes prästeståndet för övrigt trygga 
sig därvid, att de dem tillslagne hemman och legenheter, igenom jorde- 
bokens inrättning icke ombyta den natur, som dem efter privilegierna till- 
kommer.> Genom kungl. resolutionen på allmogens besvär den 29 no- 
vember 1756, V 79, är samma stadga åberopad och ytterligare bekräftad, 
Emellertid syntes detta under tidernas lopp hava fallit i glömska. I 
anledning härav avlät prästeståndet vid 1800 års riksdag ett cirkulär 
av den 17 juni d. å., däri, under $ 7, anfördes att trots den i kungl. 
resolutionen den 7 juli 1752 givna nådiga försäkran dock hände att 
prästborden, ehuru de voro av frälsenatur, blevo graverade med skjuts- 
ningsbesvär och andra publika onera och, på andra orter, skilda från 
den fria nyttjanderätten av de dem underlydande skogar, särdeles vad ek 
och bok beträffar. 
Genom en kungl. resolution den 3 februari 1803, åberopad i kammar- 
kollegii brev av den 5 mars s. å., upplivades åter till kraft och verkan 
ovannämnda kungl. resolution av den 7 juli 1752. 
Skogsförordningen av den 1 augusti 1805 stadgar i $ 17 att ridder- 
skapet och adeln äger att nyttja enskild och avvittrad skog åa frälsejord 
såsom de dem i nåder förunte privilegier innehålla, samt i $ 19 att om 
ofrälse man äger eller besitter säteri- eller frälsejord genom laga fång 
njute han därå samma rätt till skogens nyttjande som frälse man, även- 
som i $ 27 att å frälse grund höra ek och bok, evad han står utom 
eller inom hägnad, jordägare till, likaså enligt $ 40 master och spiror. 
Mycket upplysande för tidens uppfattning av prästens rätt till skogs- 
avkastning a frälse prästhemman äro de av trycket utgivna rättegångs- 
