d HUGO TIGERSCHIÖLD. 
skogsegandens goda vilja och samtycke; Doch skal Ridderskapet och Adelen 
öfver hela Riket fritt och obehindrat vara at efter lag nyttia de skogar uti 
hvilka de hafva lått samt allmänningarna till deras nödtorft och behof efter 
1664 åhrs skogsordning». 
»Elliest som hvar och en Adelsman fritt står at giöra sig sit gods och 
egendom så nyttig, som han kan; Så skola våra Embetsmän och Fogdar intet 
vara Adelen hinderlige ej heller befatta sig med frelsegodsen vidare än at 
upbära hvad til Oss och Cronan deraf utgiöras bör.» 
Till ekregalet återkommer jag senare. Jämväl i övrigt tillförsäkra 
dessa stadganden ridderskapet och adeln rätt att fritt förfoga över skogs- 
avkastningen aå sina frälsegods. Skattehemmansägaren var däremot vid 
denna tid liksom tillförene underkastad en genom utsyningstvang och 
husesyner utövad kontroll över hushållningen med skogen a hemmanet. 
I 1734 års lag B. B. kap. 10 $ 7 stadgas att skattebonde må nyttja sin 
enskilda skog till husbehov och salu, dock det så sparsamt att skogen 
ej utödes och hemmanet fördärvas. Och 1734 års skogsordning inne- 
håller detaljerade bestämmelser om skogens användning och skötsel å 
skattehemman, upptagande av torp, svedjande och anläggning av sågverk. 
Från sådan och annan kontroll var adeln befriad enligt stadgandet i 
$ 25 av 1723 års privilegier, att konungens ämbetsmän och fogdar icke 
skola vara adeln hinderliga, ej heller befatta sig med frälsegodsen, vidare 
än att uppbära vad till Kungl. Maj:t och Kronan därav bör utgöras. 
I 15 $ av 1734 års skogsordning stadgas ock att fråälseman äger rätt 
sin enskilda och avvittrade skog nyttja och bruka som honom bäst synes.' 
Att med jords frälsenatur eller besittning med frälsemannarätt följde 
den stora förmånen av fri förfoganderätt över skogsavkastningen stod 
klart för den tiden. Till bevis därför kan jag anföra följande. Biskop 
Olof Wallquist i Växjö stift brukade såsom prebendarie i Gårdsby biskops- 
prebendepastorat kyrkoherdebostället Ekesås 1"/, mantal krono. Skogen 
där fick han givetvis icke nyttja annat än till husbehov, ty bostället var 
icke biskopshemman utan prästegård. Han ville emellertid där företaga 
flera uppodlingar och nödvändiga förbättringar, för vilkas verkställande 
svårigheter dock mötte av brist på medel. Efter underdånig anmälan 
härav tillade och försäkrade Kungl. Maj:t genom resolution den 21 de- 
cember 1789 biskop Wallquist till avhjälpande av dessa svårigheter att 
under den tid, han innehade biskopsstolen i Växjö, njuta full frälsemanna- 
" Det "var som bekant först genom K. F. den 21 februari 1789 som skattebonden fick 
samma fria dispositionsrätt över sin jord och skog som frälseman över frälsehemman (undan- 
tagandes ek, bok samt storverks- och masteträd). 
