160 HUGO TIGERSCHIOÖLD. 
förderfva. Hvar som det gör, böte för ek och bok nio daler och för 
apel och oxel tre daler allt till treskiftes, och gälde träs värde till Ko- 
nungen. Sker det å frälsejord eller å skattefrälse; njute frälseman samma 
rätt som Konungen». 
Lagkommissionens förslag till 1734 års lag (utg. av Wilhelm Sjögren 
IV: sid. 289) innehåller följande bestämmelser i dess kap. 22 $ 1: »Bä- 
rande trä, som är ek, bok, apel, oxel, hägg, hassel och dess like må 
frälseman uti egna och afdelte ägor där han jorden och afraden äger 
sig till nytta själf fälla och androm tillåta att hugga». $ 2: »Hvilken 
skattebonde, landbo, präst eller de som skatte och kronans jordegods 
och hemman på lön, boställe eller rusttjenst besitta och hafva, på sina 
gards- eller andra kronägor, hugger, barklöper eller på annat sätt skadar 
bärande trä, hafva träet förverkat och böte 9 daler till Konungen enskildt, 
om det sker på skatte- och kronejord; ar det frälse jord erlägge samma 
böter Zi!/ frälsemannen och dess förutan 3 daler till treskiftes för ek och 
bok och halft mindre för andra bärande trä.» 
Frälsemannens fria dispositionsrätt över all skog även över de bärande 
träden hävdas jämväl i kungl. förordningen om skogarna i riket den 12 
december 1734, där Y 15 innehöll: 
Frälseman äger rätt sin enskilda afvittrade skog nyttja och bruka 
som honom bäst synes.» 
1805 ars skogsordning innehåller helt kategoriskt i $ 27: »Å frälse 
grund höra ek och bok, ehvad den står utom eller inom hägnad, jord- 
egare till», likaså i $V 40 »å frälse grund höra master och spiror jord- 
ägaren till». 
Ekregalet följde alltså med jordens frälse natur eller följde av jordens 
disposition under frälsemannarätt. »Vanlig frälses frihet och villkor» 
måste anses innefatta jämval frihet från kronans anspråk på eken. Oav- 
sett alltså huruvida biskoparnas sätesgårdar och löningshemman aldrig 
upphört att vara andligt frälse eller i den mån, de genom recessen in- 
dragits och sedermera återförlänats, må hava återförvärvat sin frälse- 
natur,' disponerades de av biskoparna enligt privilegierna under »vanlig 
frälses frihet och villkor», d. v. s. så som om de varit frälse. 
Även å de prästbol, som voro frälse, ägde boställshavaren ekregalet; 
likaså å kyrkohemman, som voro frälse, var ekregalet kyrkan förbehållen, 
såsom jag förut visat. 
Efter år 1805 har som bekant genom kungl. förordningen den 8 okto- 
ber 1875 skattebonden och berustade säteriägaren rätt att fritt disponera 
över den aå deras jord växande ekskog av vad beskaffenhet som helst 
ävensom över maste- och storverkstrad. Och vad boställen beträffar, 
"Jfr härovan kungl. resolutionen på prästerskapets besvär den 7 juli 1752. 
