SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. 15 FR 
Om tallens och granens bark. 
Strödda synpunkter i anledning av en barkundersökning i nordöstra Uppland samt på 
grundval av trenne skilda observationsserier från Norrbotten. 
Av J.: E. WRETLIND. 
Ett förhållande, som i högsta grad försvårar virkets uppskattning a 
rot, är barktjocklekens variation hos enskilda träd och i olika landsändar. 
(Fig. 7, 12—14). Redan obetydligt tjockare bark sänker avsevärt 
värdeutbytet av i övrigt jämngoda träd med samma brösthöjdsdiameter 
på bark. Räknar man med den inom ett och samma tallbestånd före- 
fintliga maximala variationen för grövre timmerskog i nordöstra Uppland, 
visar det sig, att trädens värde under i övrigt lika förhållanden variera 
med ända till 30 4 av rotvärdet. Att så få undersökningar utförts an- 
gående barktjockleken såväl hos oss som på andra håll, kan endast bero 
på, att skogsmännen ej gjort klart för sig, i vilken utomordentlig grad 
den i sig själv rätt värdelösa barrträdsbarken influerar på trädens verk- 
liga värde. 
Under år 1914 undersökte vi i samband med en timmertaxering a vid- 
sträckta skogsmarker i nordöstra Uppland, tillhörande Leufsta fideikom- 
miss, barktjockleken vid brösthöjd på sammanlagt 2,429 st. tallar och 
2,160 st. granar. Da de resultat, som vunnits genom undersökningen, 
utom rent lokalt intresse även torde äga visst värde för klarläggande 
av barkfrågan i allmänhet, skall efter benäget tillstånd redogöras för 
desamma. 
De undersökta skogarna (de streckade områdena a kartan, fig. 1, jämte 
en mindre skog strax söder om denna), ligga till största delen inom Olands 
och Örbyhus” härader av Uppsala län mellan 60? 6" och 60? 36" nordlig 
bredd på en höjd över havet av o—140 fot. De fördela sig över ett 
område av ungefär 60 km:s utsträckning i N.N.O.—S.S.V--lig rikt- 
ning från kusten inåt landet. 
Undersökningsmaterialet insamlades i samband med en linjetaxering i 
parallella bälten efter ett för varje skog fastställt kompass-streck med till 
att börja med 200 meter mellan linjerna, vilket avstånd senare ökades, 
först till 300 och slutligen 400 meter. Inom taxationsbältena undersök- 
