45 J. E. WRETLIND. 
De satser, som ovan uttalats angående granbarken på grund av under- 
sökningen i Norrbotten. skola troligen visa sig gälla för granen i all- 
mänhet. Att diametern måste inverka på granens barkkubikmassaprocent, 
framgår redan av det nyss anförda förhållandet, att dess barkdiameter- 
procent vid brösthöjd genomgående visat sig sjunka med stigande dia- 
meter. 
Utom diameter och höjd kunde även stammens form tänkas influera 
på barkkubikmassaprocenten. Vid analysen av Norrbottensmaterialet 
ansågs emellertid ej behövligt att taga hänsyn till denna faktor, då abso- 
luta formkvoten under bark för detsamma visade sig vara rätt konstant, 
bortseende från dess svagt stigande tendens med ökad höjd hos träden 
(se tablå 3 och 4). 
Tänkes ett träd sektionerat på vanligt vis men i oändligt tunna skivor, 
erhålles kubikmassaprocenten /P,) lika med summan av samtliga produk- 
ter utav varje grundytas barkgrundyteprocent ($,) och dess relativa stor- 
lek /p,), dividerad med summan av samtliga grundyteprocenter, 
Vv 
PALIN Le 
d: Var Så Era == RN NA 
| 2 p, 
Av formeln framgår, att barktjockleken å stammens nedre delar, där 
diametern är större, kommer att influera starkare på barkkubikmassa- 
procenten än barktjockleken högre upp på trädet. I samma mån som 
formkvoten ökas, kommer likväl barktjockleken å de övre stamdelarna 
att få större inflytande på barkkubikmassaprocenten. Då undersökningen 
pekar hän på, att denna endast är beroende av grovleksklassen, måste 
det anses sannolikt, att även å andra delar av stammen barktjockleken 
endast skall bero av diametern därstädes jämte av den relativa böjden 
å trädet.' Detta tycks bekräftas av undersökningen, ehuru den rätt stora 
individuella variationen på grund av för litet provträdsantal ej nöjaktigt 
bortelimerats. Undersökas granar inom en viss grovleksklass, bör för 
tillräckligt individantal, om ovanstående premisser, såsom vi antaga, skola 
visa sig riktiga, barkkubikmassaprocenten sjunka med stigande formkvot, 
då barkdiameterprocenterna i de övre stamdelarna komma att minskas, 
under det att deras inflytande på barkkubikmassaprocenten samtidigt ökas. 
Emellertid torde stamformens eventuella inflytande på granbarkens kubik- 
1! Brösthöjdsdiametern är visserligen en oriktig klassificeringsgrund för en dylik under- 
sökning, då genom densammas användning trädens absoluta höjd kommer att spela in, men 
då variationerna hos barkdiameterprocenten, om måttstället flyttas några dm. upp eller 
ned ej äro stora, hava vi av praktiska skäl bortsett härifrån. 
