58 J. E. WRETLIND. 
Skogsomraåde 
19 22 25 28 
I 
Granbarkstyp n:o I. 
LOOS EEE AR Sn 4 OM Ae a DET) RER a DAS ERP FAR RO 104 120 78 35 
| Medeltal för enkel bark i mm. 6,0 6,9 ad 8,0 
| FOBO | 6 0040 ms a LT GRAN EA SEN sr AL ORKA å 109 94 51 61 
| Medeltal för enkel bark i mm. 6,3 fån! T,7 8,3 
| Leufsta III............... IA sfohdd et Ka No dr SARS PAREN (AS. Få 9 7 3 
| Medeltal för enkel bark i mm. 6,6 1.6 9.4 8,0 
| | 
I Leufsta IR Assa BROVITAG "Ste ot od ease strl dr sor 31 2 22 13 
Medeltal för enkel bark i mm. 6,3 1,9 175 9,4 
Keufsta IB. EO VITA SES sn dd sele Ben (0) 15 5 9 
' Medeltal för enkel bark i mm. 7,5 d;3 9.0 8,9 
| illeufsta Ul C eseer. FIT OVIGA CLS [dera des belerp s nes see ER ble 13 12 5 3 
| Medeltal för enkel bark i mm. 6,5 de 8,0 7 (Ar 
| Leufsta I ............... BEOVERA GSE fors terar ee a er ERE 6 I 6 I 39 22 
| Medeltal för enkel bark i mm. 6,2 Tfn 8,3 8,5 
| Leufsta V Bo oosms.o.c. BEG VETA CEST sea AS ETT 256) 16 15 7 
Medeltal för enkel bark i mm. 6,4 1,6 8,3 8,3 
| Keutsta VILA OCch Bi Pröviräcl Sto s.Duscss. snisestbn sorbsnherr 108 85 70 52 
| ' Medeltal för enkel bark i mm 7,0 156) 7,7 9,3 
I | 
| Sammandrag över gran-| Summa provträd st. osssoo000...... 309,8 | 270,8 | 192:3.,| 13558 
barkstyp n:o I efter: Medeltal för enkel bark i mm. 6,5 | CA | 158 8,7 
reduktion för olika taxa-| Antal träd enl. timmerräkningen st./374,050 220,866/156,452/ 89,181 
tionsprocenter. BT OVELA CET GA TV EE | 0,08! Oo, 13] O.12 O,15 
Dubbla barken, grafiskt utjäm- | 
2 SVEXG DT 92 bea OR SR EAA SR I 13,0 14:83.) 15570 1050 
| Granbarkstyp n:o 2. 
| Leufsta V Årnossssmosess | Provträd st. SEE ss ÄTOO 30. | 83 56 
| ' Medeltal för Sn bem i mm. 8 8,2 | 9,3 10,2 
| | Antal träd enl. timmerräkningen st. Re 333 75,155| 47,619] 24,613] 
| I Provträd TRO RN ATAV EIA er O,10 Ojz2 O,17 0,23 
| Dubbla barken, grafiskt utjäm-. 
NAC SITTA ENSE orda ss als SR 14,1 15,9) ITA EOS 
ringen nu senast funnit, ligga emellertid rätt mycket över LOVENS. Skill- 
naden är för stor att enbart kunna bero på det plusfel i barktjockleken, 
som ev. användandet av barkmejsel vid den senare undersökningen 
kunnat förorsaka, varför hoptorkning och andra minusfel med säkerhet 
bidragit till LOVÉNS tunnare bark. 
JONSONS barkkurva för norrländsk gran är erhållen med hjälp av 
MAASS” granmaterial från Särna, och, som ovan framhållits, avviker den 
från samtliga övriga granbarkkurvor genom att nästan gå genom origo, 
