64 SVEN PETRINI. 
enligt min uppfattning, att det ej lämpligen kan avfattas in på kartan. 
Ty är impedimentet inlagt på kartan, får ej avdrag göras, lika litet som 
man får göra avdrag för impediment på sidan om taxeringslinjen. 
Anledningen till att man hellre gör avdrag än ritar in på kartan är 
hänsynen till kartans användbarhet samt till skalan, som gör inläggning 
av småfigurer svår och osäker. Där ett litet impediment kan anses ut- 
göra en god orienteringspunkt, bör det ju inläggas. Men man mäste ta 
hänsyn till dels att man ej plottrar sönder kartan för mycket i allmänhet, 
dels även till den omständigheten, att då man går linjerna på 200 
meters avstånd, kan man ej se allt, som ligger emellan linjerna. Man 
bör då ej lägga in sådana småsaker utefter linjerna, som lika ofta före- 
komma mellan dem, fastän de där ej observeras, ty då blir kartan oredig. 
Man kan få se exempel härpå, då utefter taxeringslinjerna på en del 
kartor ligga inlagda tätt i rad små impedimentfläckar, bildande liksom 
pärlband med 200 meters mellanrum. 
Storleken av impedimenterna spelar sålunda en viss roll, och anser 
jag det knappast lönande att som regel inlägga smärre impediment än 
'/, har, där de ej utgöra stöd för orientering. Vidare finnas impedi- 
menter, som väl böra anges på kartan — såsom genom försumpnings- 
streck eller bergbeteckning — men där man ej kan se exakta gränser 
och sålunda helst ej bör lägga in dylika; även här är ett fall, då det 
är lämpligt att göra avdrag i stället. 
Avdraget räknas självfallet i den riktning, man går med taxerings- 
linjen, och endast mellan de punkter, där det skäres av denna, oberoende 
av bredden. Dock bör man för sig klargöra, vilka minimidimensioner en 
impedimentfläck får ha, för att avdrag skall göras, och under denna 
gräns räknar man ej alls med impedimentet såsom sådant, utan får det 
ingå i den produktiva marken. Härvidlag skulle jag vilja anse, att mini- 
mibredden måste vara sådan, att en rad fullt utväxta träd kunna tänkas 
få fullt växtutrymme åt sidorna. Med avseende på minimilängden för 
avdraget skulle jag vilja tro, att ingenting av vikt vinnes genom att 
syssla med mindre avdrag än 20 meter. 
Detta är emellertid en praktisk sak, som var och en bäst kan till- 
lämpa efter sitt eget huvud och i överensstämmelse med sin avfattning 
för övrigt, blott det sker konsekvent. 
För att sammanfatta impedimentavdragens ställning i få ord, skulle 
jag vilja formulera min mening på följande sätt. 
Vi använda tvenne metoder samtidigt för att uppskatta impedimen- 
terna. Den ena metoden är att lägga in på kartan allt vad vi anse 
böra finnas där, varvid man bör se till, att ej smärre skiljaktigheter 
tagas med — där de ej särskilt underlätta orientering — än att samma 
