SKOGSADMINISTRATIONEN. ÖT 
En stor mängd anmärkningar framställdes även av överjägmästarna, i de flesta fall grun- 
dade på av revirförvaltarna meddelade rön. Allmänt ansågs, att det nya systemet ökat jäg- 
mästarnas arbete och särskilt vände sig mötesdeltagarna enstämmigt mot föreskriften om 
redovisningshandlingarnas avsändande senast den 3:dje i varje månad. Härigenom vållades, 
förutom ett forcerat arbete, ofta nog avbrott i pågående förrättningar och ansenligt fördyrade 
resekostnader för revirförvaltarna. Redovisningen kommer nu faktiskt att ofta nog ej om- 
fatta kalendermånad, då kronojägarnas rapporter måste insändas i god tid före månadsskiftet, 
om jägmästaren skulle hinna avsluta kassan till bestämd dag. Därför yrkades på tidens för- 
längning till 7 å 10 dagar in i månaden. 
Vidare anmärktes, az? anslagsförbrukningen nu ej kunde med lätthet överskådas av revir- 
förvaltaren bl. a. till följd av »omförningarna», af? överjägmästarna nu stode helt utom känne- 
domen om anslagsförbrukningen, varför förslag väcktes, att dessa skulle erhålla kopior av 
inklistringsremsorna, aZf man icke kunde se kostnaderna för olika arbeten, som bokfördes 
under samma titel, aZ/ jägmästaren därför hade mindre nytta av den nya bokföringen än av 
den gamla; den nya syntes lämplig för den summariska centrala bokföringen, den gamla 
vore däremot mera ägnad för revirens speciella behov. Med förutvarande redovisningssätt 
kunde nämligen till kassaredogörelsen hörande verifikationer i sammandrag upprättas sam- 
tidigt med kassajournalen, och kunde man då alltid se, turu mycket virke av olika slag, 
som funnes upphugget på varje skog, och kostnaden därför, ävensom följa kostnaderna för 
varje byggnads- eller annat arbete inom reviret. Sedan vissa kostnadsfördelningar skett, hade 
man vid årets slut endast att addera veriftkationssammandragen, och kassaredogörelsen var 
färdig. Såsom exempel anfördes, hurusom man förr kunde upptaga gemensamma kostnader 
för ett byggnadsarbete såsom huggning, framforsling, sågning, hyvling av spån o. d. på ett 
särskilt sammandrag och, sedan arbetena avslutats, fördelades kostnaden på olika byggnader 
efter kbfot, antal spån etc. Efter nuvarande system däremot betalades arbets- m. fl. kost- 
nader, och kvittona infördes på sin slutliga plats i räkenskaperna under »byggnader>, vadan 
i räkenskaperna icke bleve synligt, vad varje särskilt arbete kostat. Likaså ginge det till vid 
utdrivning av timmer från flera skogar till en såg. Förr kunde man utföra kostnaderna för 
t. ex. intumning och upprullning i vältor, som betalades efter dagsverken, å särskilda ver. 
sammandrag och efter drivningens slut och tumsedlarnas uträknande fördela dem efter an 
talet kbfot från varje skog. Nu däremot kunde sådant icke ske. På dessa och andra vid 
mötet anförda grunder ansågs, att jigmästarna ofta nödgades föra en icke obetydlig privat 
bokföring jämsides med den officiella. Ytterligare anmärktes, af? titeln »oförutsedda och 
diverse utgifter» borde heta »diverse utgifter», enär oförutsedda dylika naturligtvis skulle 
föras på resp. titlar, aZZ de skrafferade fälten minskade överskådligheten, att förskotts- och 
avräkningsredovisningen ofta bleve besvärlig o. s. v. 
Gentemot de sålunda anförda anmärkningarna framhölls bl. a, att redovisningen, oafsett 
om arbetsbördan ökades, måste läggas på annan bog. Det ökade arbetet å expeditionerna 
finge nedbringas genom utsträckt användning av fasta eller tillfälliga biträden. Det låge i 
jägmästarens hand att göra kvittona så detaljerade, att de kunde lämna material även för 
mera specifik bearbetning än som f. n. kunde generellt medhinnas i kommittén. Även förut 
hade emellertid specialliggare måst föras allt efter de olika revirens behov, och man finge 
ej heller på den nya bokföringen hava pretentioner, att den sknlle omedelbart kunna be- 
svara alla frågor, då en praktisk bokföring ju samtidigt måste vara enkel och överskådlig. 
Det nya systemet ansåges ju redan i nuvarande skick av mången för tidsödande och vid- 
lyftigt. 
Såväl generaldirektören som överjägmästare Barthelson betonade under diskussionens 
gång vikten av, att jägmästarna icke i större utsträckning än som verkligen tarvades undan- 
drogo sig omsorgen om utbetalningarna Inom vissa revir hade förskottslämnandet till 
kronojägarna antagit oroväckande dimensioner, och nackdelarna med ett sådant förhållande 
påvisades. I samband härmed debatterades frågan om möjligheten att åstadkomma bestämda 
avlöningsdagar. Slutligen uppstod en långvarig diskussion om bokföringen av hägnadskost- 
nader, varvid framhöllos hägnadernas natur som å ena sidan tjänande skogsodlingssyfte eller 
främjande av självföryngring (kulturhägnad) och å andra sidan såsom beteshägnader. At 
skilliga slag av hägnader exemplifierades, vilka ej kunde hänföras till någon av dessa kate- 
gorier. Man enades emellertid icke om någon ändring i förutvarande beslut, att endast 
hägnad till plantskola skulle påföras skogsodlingskontot. Övrig hägnad ansågs böra upp- 
delas i kultur- och annan hägnad Där kostnaden kunde direkt hänföras till annan rubrik 
såsom t. ex. för hägnad kring kronojägareboställe, borde den dock föras på sådant veder- 
börligt konto. 
I: Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1917. 
