OM EFTERGRONING HOS TALLFRÖ. 149 
En blick på denna är nog för att röja, att plantuppslaget på dessa 
ytor förhållit sig annorlunda än på de förut skildrade. Under det 
att på de sistnämnda plantantalet genomgående sjunkit från första vege- 
tationsperioden till den andra, är detta blott fallet på 16 avdelningar av 
ytorna n:r 217—220, å alla de återstående 24 avdelningarna har plant- 
antalet stigit under samma tidsperiod. På tre avdelningar av yta n:r 
220 och en av yta n:r 219 har plantuppslaget t. o. m. kulminerat först 
under tredje vegetationsperioden, på nagra andra avdelningar av samma 
ytor visar det konstanta eller högst obetydligt sjunkande värden från 
andra till tredje året. I full överensstämmelse härmed står det bety- 
dande antal eftergrodda plantor, som konstaterats på flertalet avdelningar 
åa dessa ytor. 
Den tredje gruppen såddförsök, som använts för denna undersökning, 
pildas av försöksytorna n:r: 215, 216 och 233. Dessa äro närmast av- 
sedda att tjäna som material för jämförelse mellan vår- och höstsådd. 
Vardera av dessa ytor består av ett antal parceller, varav tvenne nya 
tillkomma för varje år, då nämligen den ena rutsås på våren och den 
bredvidliggande på hösten, båda med tallfrö av samma slag och med 
samma antal frökorn pr ruta. Början med dessa sådder gjordes år 1912, 
och meningen är att fortsätta med dem ännu några år framåt, för att det 
blivande materialet jämväl skall tillåta jämförelse mellan år av växlande 
väderlekstyp. För här föreliggande undersökning äro emellertid än så 
länge blott de 35 första avdelningarna användbara, vår- och höstsådderna 
fran 1012 och 1913 samt våärsådden från I914. 
Läget, markbeskaffenheten och behandlingen av de tre ytorna är i kort- 
het följande: 
Försöksyta nir 215. 
Belägenhet: Ovansjö kronopark, Gästrikland, 
Markbetäckning och markbeskaffenhet: Hygge i blandskog av tall 
och gran med marktäcke av mest väggmossa och gräs (ÅAira flexuosa), Varav 
det senare alltmera tager överhanden. Sten- och blockbemängd grusmorän. 
Humuslagret 2,,—6 cm tjockt. Läget friskt. 
Ytan besås med 20 frön per såddruta. Å avdelningarna I—II har 
använts tallfrö från Hillevik, straxt norr om Gävle i Gästrikland, vilket 
frö var insamlat på vintern 1909 och vid grobarhetsförsök våren 1912 
gav följande resultat: 
STO SUGNA ne ee oe AR AR Sd satan TATA Os 
hårda 5 RN eder 1, (RA ER RE DG < rs FRE AS KL BR oreda 20083 
döda DA TEE REN ot RO FR MFA EES ENA Sik oe 2/4) DER 
! Se anmärkningen a sid. 145. 
