OM EFTERGRONING HOS TALLFRÖ. 155 
Undersökningsmaterialet föreligger nu samlat samt i den koncentre- 
rade och — åtminstone delvis — jämförliga siffermässiga form, att det 
bekvämt kan tagas under diskussion. 
Vad först det totala plantbeståndet efter sådderna angår, så ha vi 
redan sett, att detta antingen visat minskning eller ökning från I1:sta ve- 
getationsperioden till den 2:dra. Minskning visar sålunda samtliga 
avdelningar av försöksytorna n:r 29, 30, 32—35, 215 och 216, under 
det att av försöksytorna n:r 217—220 och 233 somliga avdelningar 
visa minskning, andra ökning. Från 2:dra till 3:dje vegetationsperioden 
visa blott ett fåtal avdelningar av försöksytorna n:r 218—220 och 233 
en fortvarande ökning eller ett plantbestånd av bibehållen storlek, under 
det att alla de övriga avdelningarna här visa minskning. I de fall, där 
en fortsatt revision tillåtit en jämförelse mellan 3:dje och 4:de vegeta- 
tionsperiodens plantbestånd, har det senare i samtliga fall visat minsk- 
ning gent emot det förra. 
Redan en hastig blick på tabellerna eller de grafiska tablåerna visar, 
att ökning av plantbeståndet efter 1:sta vegetationsperiodens slut är en 
företeelse, som endast förekommit å de nordligare belägna försöksfälten. 
I tabell 4 ha med ledning av årsisotermernas förlopp, d. v. s. linjer 
sammanbindande orter med lika medeltemperatur under året, såväl försöks- 
fälten som fröprovenienserna ordnats så, att de kallaste orterna komma 
främst och överst i tabellen, de varmaste underst och efterst. Siffrorna 
inom tabellfacken äro desamma som i rad 3 i varje fack av tabellerna 
1—3 och utmärka alltså plantbeståndets procentuella ökning eller minsk- 
ning. Det översta talet i varje tabellfack angiver plantbeståndets för- 
ändring mellan 1:sta och 2:dra revisionen, talet därnäst förändringen 
mellan 2:dra och 3:dje revisionen o. s. v., för så vitt som hittillsvarande 
revisioner tillåta ett angivande av nämnda tal. 
Det visar sig nu, att en omisskännelig lagbundenhet råder mellan för- 
delningen av +:och — : värdena, de förra flocka sig uteslutande främst 
och överst i tabellen, de senare bakom och nedanför. Åt plus-sidan 
stegras värdena märkbart, möjligtvis i stort sett också åt minussidan. 
Detta vill med andra ord säga, eftergroningen är endast hos nord- 
svenskt frö och i all synnerhet när detta utsås på nordsvenska 
lokaler omfattande nog för att oftast öka r:sta årets och i vissa 
fall t. o. m. 2:dra årets plantbestånd. Försåvitt man redan av före- 
liggande material törs fixera denna gräns, vill det synas, som om blott 
tallfrö från orter med en årlig medeltemperatur lägre än+ 2? (se fig. 1!) 
hade förmåga att på detta sätt höja sitt plantbestånd efter 1:sta vegetations- 
periodens slut. Eftergroningen får i stort sett desto större om- 
fattning, ju hårdare klimatet är å den ort, varifrån fröet stam- 
