OM EFTERGRONING HOS TALLFRÖ. 157 
erinra sig det ofta mångåriga, men stagnerande plantbeståndets utseende 
på en tallhed, för att inse, hur omöjligt ett säkert dylikt särskiljande 
ute i naturen är, frånsett att man för de omfattande plantrevisionerna i regel 
nödgats anlita biträde av mindre kvalificerade hantlangare. Vad man där- 
för vanligen måst nöja sig med, är att fastställa plantantalet pr ruta. 
Även med denna inskränkning kan man emellertid komma eftergronings- 
problemet ett steg närmare än förut genom att ur revisionsprotokollet 
sammanföra den ökning, som eventuellt några av rutorna uppvisa. 
Vad man egentligen får reda på genom denna operation, inses ge- 
nom en analys av de olika förändringar, som kunna ske i en såddruta 
från ett år till ett annat. Kalla första årets plantbestånd i rutan för 
6, andra årets för 4,, plantökningen för ö och minskningen för 2. Då 
givas följande 6 möjligheter: 
moRnsen som; helst ändring, föfSig2 al oc...ccwccsccoo-tcscssoecusposersep sn Or "035 
FOR SOMmICA, plantor Utgå <=.c.s.us-ssmcerp söps ss lera örn li, AU = 
BEOR Ran tor Ny tillkOIMNA cs. beses ssu ens Snr deja etern SS DTE 
4:o Lika stor plantminskning och plantökning upp- 
"TESEAYEN TENN (> RN So Asea RE NGT RA RA RER RI Ges 0, MA ÖSK 
5:0 En större plantminskning står mot en mindre 
LAT CO RTLIT O rada so bra elf Rs ed ss Ae a SN AR ra fare KT RE 
6:o En mindre plantminskning står mot en större 
LANE ONT Ore rn mn Ao rr Se re ae ee = UP RÖD ÖNA 
Den ökning, som kan konstateras med tillhjälp av revisionsprotokollen, 
är den, som kommer till synes i fallet 3:0 och 6:o, varemot den såväl 
i fallen 4:o söm 35:0 jämväl befintliga ökningen helt undgår oss. Under 
den allt fortfarande gjorda förutsättningen att främmande yttre före- 
teelser icke förrycka försöksresultaten, blir alltså den funna ökningen 
Bilottren del avi eller ettiminimivärde pa den verkliga, som ju i 
detta fall förutsättes vara identisk med eftergroningen. Då även dessa efter 
likartade principer uttagna minimivärden på eftergroningen böra ha ett visst 
intresse som jämförelsetal, ha emellertid i tabellerna 1—3 införts dels 
det funna antalet eftergrodda plantor, dels den procent, till vilken detta 
antal uppgår av revisionsårets totala plantbestånd. 
Denna undersökningsmetod visar, att eftergroning förekommit på 
samtliga de undersökta avdelningarna mellan 1:sta och 2:dra revi- 
sionerna och, där fortsatta revisioner kunnat avslöja detta faktum, i regel 
också mellan 2:dra och 3:dje och mellan 3:dje och 4:de revisionerna. I jäm- 
förelse med första årets plantökning ha emellertid de senare skedda ök- 
ningarna i regel varit ganska små och för det sydsvenska tallfröets vid- 
kommande stundom helt uteblivit. Procentuellt räknad, ställer sig också 
