154 OLOF TAMM, 
Zabel! 3. Markens halt av saltsyrelösliga växtnäringsämnen under tall- 
bestånd efter Vogel von Falckenstein. 
Der Gehalt von in Salzsäure löslichen Nährstoffen in Kiefernböden nach VOGEL VON 
FALCKENSTEIN. 
| | 
Magne- F SR 
lr: NESS FSA Ne - ”Osfor- |,.. ., |Alumini- 
Prov Djup under markytan) Kalk | i Kali Natron Järnoxid 
IrG RE ER | sla ; s syra | — umoxid 
(Tiefe unter der Bo-| CaO | KO Na,O - Fe,O, 
Probe | | MgO ? ? PO. 278 AO 
denoberfläche) Då Så Ko JA ge y 278 
| 70 ” Za 
Ib O-—15 cm O,031 0,047 | O0,043 | O,024 I 0,038 0,083 0,474 
I fe 65-40 > 0,035 O,050 | = | --0,037 O,102 0,344 
Id | o—60 => 0,072 O,0588 | —-— 0,038 0,085 O,714 
,97 , 3 2095 7 
Ten || 140=—200 | 9jo7r | -0,060 I --0,0735 | 0,030 0,039 0,083 0,486 
I | 
I 
2Db O—I10 , | O,042 | Oj056 | 0,048 |. O,030 0,9030 O,093 0,67 
| 94 , | | 3 209 77 
26 | I10— 50 » 0,038 | Owos2 | — | — 0,047 0,085 O,441 
EE , Ej I LÅ S , 
20" | 50—60 | Ojo3z | — O,j073 | = — 0,048 O,102 O,330 
2e 140—200 » | -Oyr0o5 | 0085 O,094 | 0,08 | 0,063 O0,093 0,691 
| | 
3 b | O—12 » | -Ojo030 | O,034 | — | = | 0,046 0,083 0,625 
3 C 12-30 7 0,048 O,045 | == | Re 0,096 O,110 1,302 
| | | | 
3 CC, 30-50 » | --0,039 | 0,068 | — | - 0,035 0,085 0,760 
| | | | E 
3 d 50—60 » |  O,o52 | O,095 | = | TR 0,040 O,003 0,622 
I I A 
e I40—200 =>» O,109 0,072 SR 3 O0,043 0,985 0,492 
, | 97 I I 
Som synes av tabell 3, äro de olika ämnena synnerligen likformigt för- 
delade i de olika bestånden; halten av de olika lösliga beståndsdelarna 
varierar något med djupet under markytan. 
V: Vv. F. drog nu den slutsatsen, att då i detta fall, där på grund 
av materialets faktiska likformighet saltsyremetoden om någonsin borde 
vara användbar, produktionsförmågan ej följer jordens halt av saltsyre- 
lösliga näringsämnen, måste densamma väsentligen kunna påverkas av 
andra faktorer. En bestämning av jordens näringshalt kan då ej enbart 
ge ett fullgiltigt uttryck för markens värde och produktionsförmåga. 
Undersökningarna gingo sålunda i motsatt riktning emot SCHUTZES 
ovan refererade forskningar, och V. Vv. F. tager därför upp S:s analyser 
till en ingående jämförelse och kritik. Han påvisar, att det geologiska 
underlaget för S:s bestånd är av så varierande natur (Thalsand), att man 
ej med säkerhet kan våga jämföra resultaten i dennes olika ytor. Redan 
av S:s egen beskrivning framgår en hel del olikheter, t. ex. i kalkhalten 
i de djupaste skikten jämte andra fenomen, som enligt vår nuvarande 
kännedom kunna påverka skogens växt i hög grad. 
V. v. F. söker nu komma underfund med de skiljaktigheter i marken, 
som verkligen äro orsaken till skillnaden i produktionsförmåga å de av 
