OM SKOGSJORDSANALYSER. I 37 
ej ha någon direkt anknytning till det näringskapital, som är tillgängligt 
för skogen, är ganska tydligt. — Vår skogsmark är, som förut fram- 
hållits, särdeles rik på för skogen viktiga, ovittrade mineral, ett så att 
säga latent näringskapital. Huruvida skogsmarken i realiteten är för 
skogen näringsrik eller ej, bestämmes då utom av humustäckets egen- 
skaper m. m. av huru hastigt detta latenta kapital genom vittring om- 
sättes i löslig form. Att de i saltsyra lösliga beståndsdelarnas mängd 
är i viss mån betecknande för denna hastighet, skall visserligen ej för- 
nekas, men vida enklare och bättre kan man få reda på denna genom 
att studera markens mineral och bergarter eller, om man kan lägga ned 
mera arbete på saken, genom en fullständig analys. (Jfr tabell 2.) 
För bestämning av tillfälliga halten lättlösliga beståndsdelar, torde nog 
en extraktion med svagt verkande lösningsmedel, såsom kolsyrehaltigt 
vatten, kunna vara av intresse, särskilt kanske i fråga om plantskolejord, 
som ju är en kulturjord, men denna ganska besvärliga analysmetod torde 
i flera fall kunna ersättas av en bestämning av den elektrolytiska led- 
ningsförmågan i markvätskan eller i ett vattenextrakt av jorden. Om man 
låter en elektrisk ström gå genom saltlösningar, visar det sig nämligen, 
att lättheten, varmed detta sker, eller den s. k. elektrolytiska lednings- 
förmågan ökas ungefär proportionellt mot saltkoncentrationen, då det är 
fråga om mycket utspädda lösningar. Genom att direkt undersöka mark- 
vätskan eller ett extrakt av en viss mängd jord i viss volym absolut 
rent vatten på den elektrolytiska ledningsförmågan, kan man sålunda 
hastigt få ett uttryck för totala halten olika lättlösliga salter i marken. 
För att kunna draga. slutsatser av en skogsjordsanalys och jämföra 
den med andra sådana, är det emellertid alldeles nödvändigt att veta, 
från vilket skikt i markprofilen analysprovet härstammar. Ofta måste 
man ha analys på flera i profilen förekommande partier och lager. Häri 
ligger en av skogsjordsundersökningsmetodernas skiljaktigheter jämfört 
med åkerjorden. I en åker är det vanligen nog att veta det omplöjda 
skiktets sammansättning samt att känna alvens viktigaste, lätt igenkänn- 
bara fysikaliska egenskaper. Där det är fråga om totaia kvantiteter av 
mineraliska näringsämnen, kan dock för bedömande av skogsmarken en 
analys från det ovittrade underlaget i många fall vara tillräcklig, om 
den åtföljes av en noggrann beskrivning av markprofilen med dess från 
underlaget avvikande skikt. En skogsjordsanalys av vilket slag som 
helst bör f. ö. alltid åtföljas av en dylik profilbeskrivning för att vara 
av fullt värde! 
1! Vid provtagning för analyser gör man klokast i att först noggrant undersöka mark- 
profilen och sedan taga prov av alla olika skikt eller partier, som kunna urskiljas. Man 
bör hellre taga för många än för få prov, även om man ej från början tänker under- 
