188 OLOF TAMM. 
Utan att göra en fullständig analys kan det mången gång erfordras 
en totalbestämning av något ämne, exempelvis kalk (kalciumkarbo 
nat), kväve, fosforsyra. För sådana partialanalyser finnas i en del 
fall exakta metoder, av vilka några i det följande skola beskrivas. Så- 
väl den fullständiga analysen eller den s. k. Bausch-analysen, som dessa 
partialbestämningar uppfylla de som önskvärda framhållna villkoren att 
bestämma såväl växtnäringsämnen som mineralogiskt väl definierade 
beståndsdelar i marken. De äro därför synnerligen värdefulla hjälp- 
medel även för undersökning av själva markprocessernas gång. Till 
dessa metoder ansluter sig också bestämningen av sådana ämnen, som 
utan att vara näringsämnen för växterna dock äro av betydelse 
för desamma. Här må i första rummet nämnas humusämnena. För 
dessas bestämmande användes å Försöksanstalten olika metoder, varav 
den noggrannaste, som i det följande skall i detalj beskrivas, är en mo- 
difierad metod, angiven av VESTERBERG (34). 
Ett annat ämne, som i likhet med humusen är av stor betydelse, är 
det kemiskt utfällda järnhydratet eller rättare ferrihydroxiden. Det har 
nämligen visat sig, att i de skogsmarker i vårt land, där kalkspat (kal- 
ciumkarbonat) saknas, och det är det vanliga fallet, äro järnmineralen 
de mest lättlösliga och lättvittrade. Järnet finnes i åtskilliga markmineral, 
såsom magnetit, biotit, hornblende, augit m. fl. Under inverkan av 
humusens olika syror löses detsamma relativt lätt men utfaller åter 
stundom, såsom i rostjord och ortsten (järnortsten) samt i rostiga konkre- 
tioner och partier, som så ofta påträffas t. ex. i grustag. I utfälld form 
bildar järnet härvid limonit, som sålunda är ett mineral, som nybildas i 
skogsmarken, och vilket är ungefär identiskt med vanlig järnrost. Då 
limonitpartierna dels äro av intresse som ett slags indikator på vittrings- 
tillståndet i marken, dels i form av ortsten kunna vara av faktisk olägen- 
het för skogen, har a Försöksanstalten av förf. utarbetats en bestämnings- 
metod för det »limonitiska» järnet i skogsmarken, vilken metod i det 
följande skall beskrivas. 
I samband med den limonitiska järnhalten är det också av intresse 
söka alla. Man bör alltid genom flera (fem—tio) profilgrävningar övertyga sig om, att den 
analyserade profilen är representativ för en större yta och ej utgör något rent undantagsfall. 
Det är i allmänhet lämpligare att taga flera prov ur olika profiler än att göra s. k. general- 
prov, vilka dock understundom kunna vara att föredraga. Varje prov bör, där så är möjligt, 
utgöra minst !/, kg. och vara fullt representativt för något visst skikt eller parti i mark- 
profilen. 
1 För bestämning av den ganska lättlösliga, för skogen betydelsefulla kalkhalt, som exem- 
pelvis finns i Värmlands hyperitmoräner, utgörande granmark av hög bonitet, saknas tyvärr 
ännu tillförlitlig metod. 
