210 L. MATTSSON. 
medeltalet äro emellertid rätt betydande. Medelavvikelsen från ut- 
jämnat värde uppgår för en stam till + 2,8 E, motsvarande ett maxi- 
mifel å medeltalet från 48 stammar av + 1,2 E. 
Det förefaller för övrigt av tabell 5, som om formklassens beroende 
av diametern skulle vara tämligen obetydligt. VWVariationen inom diame- 
terklasserna äro nämligen mycket stora. Om exempelvis riktiga värdet 
för formklassen inom dimensionsgruppen 21 cm antages vara 0,749 enligt 
utjämningskurvan, erhålles inom denna grupp en medelvariation pr stam 
av + 3,0 E. Utföres samma beräkning för hela materialet i förhållande 
till medelformklassen 0,749, beräknad som direkt medelvärde av samt- 
liga mätningar, erhålles likaledes en medelavvikelse av + 3,0 E. Det vill med 
FOTTRKRLASS 
0800 
0,750 
0,700 
0,550—> 2 2 le 
1f2 1 16 18 20 22 T4 26 28 30 32 cm. 
Fig. 4. Formklasserna å försöksytan 58 I bestämda genom 6-metersmätning å samtliga 
kvarstående stammar och genom direkt mätning å fällda provstammar. 
(Die Formklassen der Versuchtsfläche 58 I, durch Messung bei 6 m. tiiber Boden om allen verblieben SEknirer 
und durch direkte Messung an gefällten Probestämmen ermittelt). 
- 6-metersmätt formklass utan hänsyn till rotansvällning. (Bei 6 m. gemessene Formklasse ohne Beriich- 
sichtigung des Wurgelanlaufs). — — — Samma formklass korrigerad för rotansvällning. (Dieselbe Formklasse 
fur den Wurzelanlauf korrigiert). — - — « — + Å provstammarna uppmätt formklass. (An den Probestäm- 
men gemessene Formklasse). 
andra ord säga, att vi träffa lika stora variationer i formklass inom 
en diameterklass om 2 cm som inom hela beståndet. 
Å fig. 4 är även den enligt 6-metersmätning å hela beståndet erhållna 
serien inlagd. Som synes ligga serierna så gott som fullständigt paral- 
lellt med varandra men på ett avstånd av ungefär 5 E. D. v. s. 6- 
metersmätningen har gett för lågt resultat. 
Vi ha emellertid ännu ej tagit rotansvällningen med i räkningen vid 6- 
metersmätningen. För att erhålla en uppfattning om dess storlek måste vi 
ännu en gång vända oss till provstammarna. Visserligen skulle man kunna 
bestämma densamma direkt å grafiska teckningen över varje stam. Några 
säkra värden kan man emellertid på denna väg knappast erhålla på grund 
av den redan förut påpekade variationen hos de enskilda måtten i nedre 
