FORMKLASSTUDIER I FULLSLUTNA TALLBESTÅND. 223 
inom de här förekommande höjdklasserna en differens i formpunkten 
av I Fe betyda en skillnad av o,; E i formklass. Största skillnaden mel- 
lan de olika serierna uppgår till 3 Fe, vilket motsvarar en skillnad i 
formklass av I1,; E. Detta är en skillnad, som i praktiskt bruk aldrig 
kan komma att spela någon betydelse. 
Emellertid är det ej dessa systematiska avvikelser, som intressera oss 
mest. Av vida större betydelse för metodens användbarhet äro de till- 
fälliga variationerna. Som förut nämnts nå dessa endast en medelstorlek 
av c:a 2,s eller ett möjligen tänkbart maximum av 7 å 8 Fe, motsvarande 
en skillnad i formklass av 3,5 å 4,0 E; Dessa siffror visa att formpunkts- 
bestämningen över huvud taget är möjlig. Ett mycket allmänt skäl 
+3,0 
i = 
| 
USE 
ÖT GE SONNRE8e 84 86 2. Formpunkt 
Fig. 6. De tre å försöksytan 58 I bestämda formpunktsseriernas avvikelser från gemen- 
samma medeltalet vid olika formpunktshöjd. 
(Die Abweichungen der drei an der Versuchsfläche 58 I ermittelten Formpunktsserien von dem gemeinsamen 
Durchschnittswert bei verschiedener Formpunktshöhe.) 
SC Sene I CC Sene, ll 0. << Semnme MS 
emot hela metoden är ju, att formpunktsbestämningen är så subjektiv. 
Men ovanstående siffror måste anses beteckna den grad av säkerheten, 
varmed olika personer uppfatta formpunktens lägeförändringar. De syste- 
matiska avvikelserna däremot spela en synnerligen underordnad roll. 
Genom upprepade kontroller skall helt säkert en sådan avvikelse kunna 
bortarbetas. Vi få alltså anse fastslaget, att växlingar i formpunktens 
läge verkligen kunna iakttagas åtminstone med för praktiskt bruk till- 
räcklig säkerhet. 
Men därmed är ingenting bevisat om metodens användbarhet i övrigt. 
Denna sammanhänger ju nämligen lika nära om ej närmare med den 
säkerhet, varmed formklassen kan avläsas ur formpunkten. JONSON har 
själv inga närmare undersökningar över detta förhållande. Han nämner 
endast några exempel på, att taxeringar å stamgrupper eller bestånd 
