228 L. MATTSSON. 
Sjunkande formklass kan även spåras å försöksyta 123, å alla övriga 
stiger däremot formklassen med stigande diameter. Stigningen är dock 
så svagt utpräglad, att man utan vidare kan anse formklassen vara obe- 
roende av brösthöjdsdimensionen. Under sådana förhållanden är tydli- 
gen medeltalet av provstammarnas formklasser lika med beståndets medel- 
formklass, även om provstammarnas fördelning å dimensionsklasser ej 
skulle fullt motsvara fördelningen inom beståndet. 
De undersökta försöksytornas medelformklasser beräknade på detta 
sätt bli i pro mille: 
Försöksyta n:r...... 10 22 5310 5: IT) 122 123 128 
Formklass oj E .. 721 694 749 741 732 746 746: - "0900 
Ordnas dessa värden grafiskt efter försöksytornas ålder, bilda de en 
tämligen jämnt stigande serie, som utan svårighet kan utjämnas med 
Medel ft MTVRAASS 
0.800 i 
fo 
0,650 20 50 60 70 80 920 100 — 110 120 Är 
Fig. 8. De undersökta försöksytornas medelformklasser ordnade efter ålder. 
(Die durchschnittlichen Formklassen der untersuchen Versuchsflächen nach dem Alter zusammengestellt). 
en rät linje (fig. 8). Avvikelserna från de utjämnade värdena äro ej 
stora. Medelvariationen är endast + 1,45 E. Med hjälp av på detta sätt 
erhållna erfarenhetstal skulle man således kunna bestämma medelform- 
klassen inom bestånd med ett tänkbart maximifel av + 4,4 E. 
Formklassvariationerna inom beståndet uppnå rätt betydande belopp. 
För de behandlade försöksytorna gälla följande medelvariationer: 
Försöksyta n:r...... 10 2209-59 1 758: O Tee 123 128 
Medelvariation för 
fötmklassen. EE + 4,5 F$ 5,0 FE 3,o Fo dr FE Iy4 FE 3,3 
Medelvariationen rör sig således omkring + 4 E. Detta motsvarar 
en maximivariation av + 12 eller en variationsvidd av 24 procent. Det 
förefaller för övrigt, som om fördelningen mycket nära skulle ansluta 
sig till allmänna felkurvan. Fig. 7 visar fördelningen kring medeltalen 
av stammarna från samtliga försöksytor jämförd med nämnda kurva. 
Denna fördelningsserie erhölls på följande sätt. Inom varje yta uträk- 
nades de enskilda stammarnas formklassdifferenser från beståndets medel- 
