2:42 LITTERATUR. 
I ovanstående två avhandlingar söker professorn vid växtfysiologiska institu- 
tionen av schweiziska tekniska högskolan lansera en del nya synpunkter an- 
gående trädstammens byggnad. Han vänder sig därvid skarpt emot den för 
närvarande härskande åsikten om stammens byggnad efter principen för jämn- 
starka bjälken. Denna förklaringsgrund framfördes år 1893 av professor 
METZGER 1 en avhandling 1 Mändener forstliche Hefte. Konsekvenserna härur 
ha kanske skarpast framdragits av JoNSon, som därpå uppbygger en hel ny 
metod för uppskattning av stående stammar. Den Metzgerska teorien kan i 
korthet karakteriseras på följande sätt: trädstammen under kronan är upp- 
byggd enligt regeln minsta möjliga materialåtgång med största möjliga håll- 
fasthet; som det framför allt är vindens böjande kraft, stammen måste mot- 
stå, uppbygges den i närmaste överensstämmelse med den jämnstarka bjälken, 
d. v. .s. tredje digniteterna av diametrarna stå till varandra i samma förhål- 
lande som avstånden från jämnstarka bjälkens topp; denna punkt åter sam- 
manfaller med kronans tyngdpunkt. Ar denna åsikt riktig, borde naturligtvis 
stammens hållfasthet tagas lika mycket i anspråk vid varje punkt av den- 
samma. Hur förhåller det sig då i verkligheten härmed? För besvarandet 
av denna fråga söker författaren med från fysiken hämtade lagar beräkna den 
spänning, en viss kraft åstadkommer pr em? i olika delar av stammen. 
Sina beräkningar utför han å en del av schweiziska försöksanstalten upp- 
mätta stammar, för vilka uppgifter finnas angående stamhöjd, kronansättning, 
diverse mått rörande kronans form samt diametern noggrant uppmätt vid var 
annan meter. Med hjälp av dessa uppgifter erhåller han kronans genomskär- 
ningsyta, hälften därav är enligt av honom verkställda undersökningar effek- 
tiva vindfånget. Detta multiplicerat med antagna vindtrycket ger den i an- 
greppspunkten placerade kraften. Denna i sin tur multiplicerad med avstån- 
det från angreppspunkten, beräknad som liggande vid en tredjedel av kronans 
höjd, till en viss given diameter ger böjningsmomentet med avseende på denna 
diameter. Divideras detta med motsvarande motståndsmoment, beräknat som 
ad? : 32, erhålles den spänning pr cm?, som stammen vid ifrågavarande punkt 
utsättes för. 
Som exempel på, vilka resultat han erhåller, kunna följande siffror anföras. 
De hänföra sig till en granstam ur blädningsskog av 38 m:s höjd, 23 m:s 
kronlängd och c:a 130 m”?:s genomskärningsyta hos kronan. Angreppspunkten 
beräknas ligga vid 19 m. 
Beräknad D. för 
H. över mar- Diameter em Påkänning kg en påkänning 
ken. pr em?, av 500 kg. 
pr em.” 
I SS 300 65,0 
3 63,5 445 OT,r 
i öv 530 S5:5 
IT 51,0 4530 48,8 
15 46,6 280 3055 
Den sista kolumnen innehåller här de beräknade diametrar, som stammen 
skulle behöva för att överallt få att uthärda en påkänning av 500 kg pr cm?. 
Som synes, är det endast i trakten 3—9 m, som denna stam sammanfaller 
med den verkligt uppmätta. Alla övriga diametrar har stammen påbyggt be- 
tydligt mer, än som varit nödvändigt. Denna överbyggnad går så långt, 
