TREE FR EP flv 
SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1917. H. 3. 
SKOGSPOLITISKA INLÄGG. 
Skall staten driva sågverksrörelse? 
I en uppsats intagen uti Skogsvårdsföreningens tidskrift, häft. 11, år 1916, 
har jägmästaren ADOLF WELANDER gjort ett inlägg i denna fråga och därvid 
efter några allmänna uttalanden upptagit till behandling två särskilda fall, i 
avsikt att med dem lämna bevis för, att sågverksdrift å statens skogar 
åtminstone i södra Sverige bör vara lönande. 
Det ämne, som herr W. härmed tager upp till behandling, har ju tidigare 
varit föremål för uppmärksamhet och är också av största intresse. Så som 
herr W. mycket riktigt påpekar, har frågan flera än en sida. Den bör ses 
så stort som möjligt och med en allvarlig föresats att vid dess bedömande 
förfara med full objektivitet. 
Mot herr W:s argumentering och hans slutsatser, sådana de framkomma i 
hans uppsats, har jag några invändningar att framställa. Jag vänder mig då 
först mot de allmänna uttalandena. Redan 1 anledning av de inledande orden 
vill jag påpeka, att då herr W. angiver de huvudsynpunkter, man bör lägga på 
frågan, han,uteglömt den allra största och viktigaste nämligen den national- 
ekonomiska. Det är ingalunda likgiltigt, genom vilket sätt för naturproduk- 
ternas utnyttjande landet tillföres valuta för dem. Och det torde ej alls vara 
säkert, att genom statens förädlingsverksamhet skogsprodukterna bliva bäst 
utnyttjade, även om för tillfället en vinst är att påvisa. Den frågan är strörre, 
än att den avfärdas genom att för ett eller annat utvalt enskilt fall anställa 
en enkel beräkning med resultatet av statens rundtimmerförsäljning såsom en 
faktor och resultatet av statens sågningsrörelse såsom den andra faktorn. 
För att återkomma till herr W:s uttalanden, mötes man där av den tidigare 
i diskussionen om denna fråga uttalade satsen, att det för att kunna beräkna 
affärsresultatet är nödigt och nyttigt att på försök bygga sågverk och driva 
sågverksrörelse. Det är en underlig åskådning detta, som omsatt i praktiken 
skulle leda till många egendomliga konsekvenser. Ett experimenterande av denna 
art skulle betecknas som allra minst sagt ett hugskott, om det föreslogs av en 
ledare av ett enskilt företag. Vid industriell drift måste man först söka räkna 
sig till, om ett företag är bärigt för att därefter bygga, men icke tvärt om. 
Undantag från denna regel givas dessvärre nog, men de misslyckas nästan 
alltid och bevisa därigenom regelns giltighet. 
Att upprätta experimentsågverk för att lära sig, om sågverksrörelse är affär 
eller icke, därför att dylik kunskap ej kan förvärvas av staten på annan väg, 
är ej något skäl. Staten bör hava lika stora möjligheter att anställa beräk- 
ningar genom sakkunniga som någon annan. Att antaga motsatsen synes 
vara tämligen långsökt. Och herr W:s anmärkning, angående svårigheten att 
vid bokföring få fram »det rätta uttrycket för debet och kredit» i en såg- 
verksaffär, såväl i vad detta rör hela sågverksdriften som del därav, måste 
18, Skogsvårdsföreningens tidskrift 1917, 
