270 OTTO HELLSTROM. 
bero på obekantskap med principerna för bokföring i allmänhet och i all 
synnerhet modern sådan. 
Huvudsyftet med denna uppsats är att underkasta herr W:s beräkningar 
angående de anförda fallen av sågverksrörelse på kronoparker en granskning, 
ehuru jag icke kan undgå att därefter göra några allmänna reflexioner. Herr 
W:s redogörelse föranleder då följande erinringar. 
Beträffande beräkningarna för Bjurfors: 
herr W. säger själv rörande förutsättningarna för tillkomsten av detta 
sågverk, 
att, oaktat det goda läget, spekulationen å kronoparkens rundtimmer var 
föga livlig och erhållna anbud för låga, 
att kronoparkens egna byggnadsbehov krävde avsevärda mängder sågat 
virke, som i inköp och frakt drogo höga kostnader, samt 
att skogsförvaltningen ansåg sig vara på ett ofördelaktigt sätt bunden i av- 
seende åa apteringen av rundtimret. 
Det är sålunda redan från början vissa förhållanden vid Bjurfors, som inga- 
lunda få anses allmängiltiga, och som haft sitt inflytande på, att sågverket 
blivit byggt. 
Ifrågasättas kan, huruvida icke det är en mera tillfällig sak, att rund- 
virket från Bjurfors kronopark för år 1913 betingade så låga priser, som av 
herr W. meddelas. Om dessa rundvirkespriser verkligen voro de högsta, som 
kunde betingas för Bjurforstimret vid tiden för det sågade virkets försäljning, 
kan nu icke kontrolleras. Det finnes ju heller ingen anledning att bestrida 
detta. Så mycket torde emellertid vara säkert, att priserna i förhållande till 
dem, som samtidigt betalades för köptimmer i Norrland, voro förvånande 
låga. Detta framgår av följande. Om det timmerparti, som sågades år 1913, 
hade legat på Ångermanälven vid Faxälvens utlopp, skulle det efter där gäl- 
lande köptimmerpris hava betingat kr. c:a 24,400 1 stället för det av herr W. 
beräknade priset för leverans å Dalälvens nedre lopp, kr. 19,473: 42, d. v.s. 
kronor c:a 4,900 högre. Det parti, som sågades z9r4, skulle på Ängerman- 
manälven hava betingat kr. 30,400 i stället för av herr W. beräknade kr. 
24,175:57, eller kr. 6;200 högre. För ett fullt objektivt bedömanderan 
frågar, om statens sågverksrörelse vid Bjurfors är motiverad eller icke, bör 
jämförelse emellan det ekonomiska resultatet av rundtimmerförsäljning och 
försäljning av sågad vara anställas, icke med beräkning av för tillfället onor- 
mala priser på rundtimret, utan med priser, som normalt varit möjliga att er- 
hålla. I efterföljande beräkningar läggas Ångermanälvens timmerpriser till 
grund, vilket snarare är till nackdel än fördel för resultatet av rundtimmer- 
försäljningen. Ty timmer å Dalälvens nedre lopp borde väl hellre betinga 
högre än lägre pris än på Ångermanälven. 
I ekonomikalkylen för åren 1913 och 1914 hava amortering och ränta upp- 
tagits efter grunder, som icke kunna godkännas. Att räkna med en räntefot 
av 4 &, då staten utgiver obligationnr med 5 $& ränta och dessutom får 
vidkännas kapitalrabbatt, är felaktigt. Att räkna med en så lång amorterings- 
tid, som herr W. gör, är ävenså oriktigt. Han sätter amorteringstiden å 
maskinell utrustning, inventarier, brädgårdsanläggning, schaktnings- och flottleds- 
arbeten till 20 år samt för byggnaderna i övrigt till 40 år. Affärsmässigt 
torde vara att amortera anläggningen i sin helhet på 12 år och att' utgå från 
