SKALL STATEN DRIVA SÅGVERKSRÖRELSE? 2 
en räntefot av lägst 5 &. Det belopp, som årligen skall påföras tillverk- 
ningen blir enligt denna beräkning kr. 5,000:85 eller kr. 2,165: 85 högre be- 
lopp, än herr W. i sin kalkyl upptager. Herr W. synes själv hava varit 
en smula tveksam om det berättigade i sin beräkning angående amorterings- 
tiden och söker särskilt motivera denna sin åsikt... Det måste vara obekant- 
skap med industriell organisation i allmänhet, som ligger till grund för såväl 
beräkningen som försvaret för densamma. Försvaret kan i varje fall icke över- 
tyga någon, som har haft affärer att sköta för enskild räkning. 
En annan räntepost förekommer, som herr W. angiver skola påföras till- 
verkningen. Han har därvid för ror; upptagit dels 5 månaders ränta å av- 
verknings- och förädlingskostnaderna kr. 12,539: 81, dels 5 månaders ränta å 
bruttoförsäljningssumman för rundtimret kr. 19,473: 42. Av vilken anledning 
herr W. härvid uteslutit bruttovärdet för sliprarna är oförklarligt. I alla öv- 
riga kalkyler finnas sliprarna upptagna till såväl debet som kredit. Vidare 
räknar herr W. även här med 4 & ränta, vilket på förr anförda skäl anses 
vara oriktigt. Den räntepost, som herr W. efter sin beräkning erhållit, kr. 
533: 56, bör i dess ställe vara kr. 733:92. Motsvarande siffror för 1914 äro 
Börs och 359: 66. 
Herr W. anför vidare, att statsverket icke genom sågens tillkomst hittills 
ådragits några direkt ökade förvaltningskostnader, men påföres likvisst såg- 
ningsrörelsen för år 1913 kr. 300 såsom andel i förvaltningskostnaderna för 
kronoparken. Det är tydligt, att denna summa är helt godtyckligt satt. Såg- 
verksrörelse och försäljning av sågade och hyvlade varor från en kronopark 
måste givetvis medföra ökade förvaltningskostnader. För att göra jämförelsen 
emellan de olika försäljningsformerna riktig bör därför vederbörlig hänsyn 
tagas till den förvaltningskostnad, som skäligen skall läggas på sågnings- 
rörelsen med därmed följande tillsyn, bokhålleri och försäljningskostnader. 
Denna kostnad bör icke sättas lägre än till 6 kr. pr standard, vilket för den 
försålda kvantiteten sågat virke c:a 320 standards motsvarar 1,920 kr. för år 
1913. Att förutsätta, att statens förvaltningskostnader skola bliva lägre än en- 
skildas, är icke lämpligt, och det skulle snart visa sig, att en felkalkyl härvid- 
lag komme att straffa sig själv. För år r9rg bliva förvaltningskostnaderna efter 
lika grunder som för 1913 kr. 2,220. Herr W-. har för 1914 upptagit en 
förvaltningskostnad av 500 kr. 
Sammanställas de poster, som enligt förestående motivering för en rättvis 
jämförelse böra tilläggas de av herr W. antagna rotnettovärdena vid rund- 
timmerförsäljning, ställer sig kalkylen på följande sätt: 
för år 1913 
KRO Dn 0 KÖ p UI ek p LS Et S OSA Tesa rara SR ner kr, 4,900: — 
D ränta Fo ch) am Onternn ges Co SEAT SEN NraS a AN RET er » 2,1605: 85 
» i räntegottgörelse för rundtimmer i ..msmsssssssssssrren na FER EIOO-TRO 
» TSförvaltningskostnader ssd ses Seel TeRRE MISS. > 1,6020: — 
kr. :9,796: OM 
I stället för den av herr W. beräknade vinsten för 1913, kr. 9,014, er- 
hålles en vinst av kr. 227, motsvarande 1,4 2 1 stället för: 55 2, 
