2806 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
För förrättning, som i och för skogsodling eller avverkning verkställes av jägmästare å 
boställsskog av ovan omförmäld beskaffenhet, skulle ersättning utgå med reseersättning och 
dagtraktamente enligt gällande resereglemente, men denna gottgörelse, beträffande vilken 
jägmästare hade att uppgöra och till domänstyrelsen insända räkningar, fick icke av jäg- 
mästaren uppbäras utan skulle tillgodoföras statsverket. Kostnaderna gottgjordes statsverket 
av inflytande skogsmedel från boställena eller i vissa fall från de ecklesiastika boställenas 
skogsfond. 
Enligt vad domänstyrelsen anmälde i underdånig skrivelse den 1 november 13897, hade 
emellertid kronojägarnas inkomst av dagarvoden icke kommit att motsvara, vad från början 
beräknats. Ett ej obetydligt antal kronojägare hade, till följd av att deras förrättningar 
ägde rum uteslutande å kronoparker eller under skogsstatens förvaltning ställda skogar, alls 
icke eller endast undantagsvis uppburit nägra dagarvoden, och de av kronojägarna, vilka 
blivit delaktiga av dagarvoden, hade i medeltal ej bekommit mer än omkring 40 kronor 
om aret. 
Enligt vad styrelsen vidare anförde, kunde också mot grunden för dagarvodes utgående 
göras den befogade invändningen, att, då dagarvodet utbetalades endast för arbete å under 
skogsstatens förvaltning zcke stående skogar, ehuru detta arbete vore av alldeles enahanda 
beskaffenhet som aå skogar under skogsstatens förvaltning, det låge nära till hands att antaga, 
alt dessa senare bleve mindre väl vårdade eller åtminstone mindre besökta än de av förra 
slaget, samt att, a andra sidan, i samma mån som kronojägarnas tid upptoges med den inten- 
sivare skötseln å större skogar, som ställdes under skogsstatens förvaltning, möjligheten 
minskades för honom att intjäna dagarvoden. 
Fastsloge man däremot den grunden, att dagarvodet skulle vara en ersättning för kost- 
nader, utgivna för kosthållning och logi utom hemmet m. m. samt för den större ansträng- 
ning, som måste bliva förenad med arbete på mera avlägsna skogar av bägge slagen, syntes 
alla invändningar mot denna traktamentsersättning böra bortfalla. Men om det med trakta- 
mentsersättning avsedda syftet skulle vinnas, måste densamma utgå jämväl för arbeten å 
kronoparker och andra under skogsstatens förvaltning ställda skogar, allenast dessa vore 
belägna utom kronojägarens hemtrakt, vars omfattning naturligen mäste till gränsen bestäm- 
mas, Styrelsen hade utgått från den åsikten, att alla skogstrakter inom 5 kilometer i rak 
sträckning från kronojägarens bostad skulle hänföras till detta område, och det borde då 
ej möta någon svärighet att bestämma, vilka skogstrakter som fölle inom denna gräns, helst 
som avgörandet därav underlättades genom kartor. Dock borde dagarvode ej utgå för andra 
förrättningar och arbeten än sådana, som av jägmästarna bestämdes i skriftlig order på sätt 
förut var stadgat; annan tjänstgöring, såsom patrullering o. d., komme således icke att sär- 
skilt ersättas. 
I förnyad underdånig skrivelse den 25 november 1899 föreslog domänstyrelsen, i an- 
slutning till sin nyssnämnda skrivelse i ämnet, att beloppet av dagsarvodet till kronojägare 
måtte bestämmas till 3 kronor i de sex norra länen och i Värmland samt till 2 kronor 50 
öre 1 övriga delar av riket, ävensom att den tid, under vilken dagarvoden skulle få beräknas, 
matte bestämmas till 80 dagar i ställe för, såsom domänstyrelsen förut tänkt sig, 60 dagar 
om aret. 
På grund av domänstyrelsens i bägge ifrågavarande skrivelser framställda förslag hem- 
ställde Kungl. Maj:t i proposition till 1900 års riksdag. att kronojägare skulle äga att, när 
han på jägmästarens order biträdde med, utförde eller ledde avverkning, skogsodling eller 
annat arbete saväl å ecklesiastika skogar, med visst angivet undantag, som ock å övriga all- 
männa skogar, vilka vore belägna på ett avstånd av mer än 5 kilometer i rak sträckning 
från hans bostad, ävensom när han, likaledes efter jägmästarens bestämmande, i Koppar- 
bergs och de norrländska länen biträdde vid utsyningsförrättningar, för vilka utsyningsavgifter 
erlades av enskilda, därför åtnjuta dagarvode med 3 kronor om dagen i de sex norra länen 
och i Värmland samt med 2 kronor och 50 öre om dagen i övriga delen av landet, dock att 
dagarvodet icke skulle få beräknas för mer än högst 8o dagar för varje kalenderår. 
Riksdagen vidtog i förslaget sådan ändring, att den tid, varunder kronojägare skulle få 
åtnjuta dagarvode, nedsattes från 80 till 60 dagar, antingen det gällde under skogsstatens 
förvaltning ställda skogar eller skogar, som ej stode under skogsstataten. Beträffande först- 
nämnda slaget av skogar nedsattes vidare dagarvodet till I krona 50 öre i de sex norra 
länen och i Värmland samt till 1 krona i övriga delar av landet, varjämte bestämdes, att 
dagarvode icke finge utgå annat än när arbetet ägde rum på mer än 10 kilometers avstånd 
från kronojägarens bostad. I fråga om förrättning å skogar, vilka icke stode under skogs- 
statens förvaltning, ansåg riksdagen, att dagarvodet fortfarande borde, liksom dittills, utgå 
med 2 kr. 50 öre; 
