RESEERSÄTTNING ÅT SKOGSPERSONALEN. 303 
måste anlitas, lärer av denna anledning skjutsersättningen för en häst oftast uppgå till samt 
till och med överstiga vad i skjutstaxorna fastställts för två hästar. Vid nu angivna förhål- 
landen anser kommissionen, att ersättningen till skogsstatstjänstemännen för resa med skjuts 
bör utgå helt och hållet i enlighet med resereglementet. 
Vad kronojägarna beträffar, torde, såsom redan anmärkts, resa med skjuts endast mera 
sällan behöva förekomma. Givetvis kunna dock fall finnas, då det även för kronojägaren 
kan befinnas erforderligt och ur tjänstesynpunkt även fördelaktigt, att resan företages med 
skjuts. Detta beror helt naturligt i främsta rummet på bevakningstraktens utsträckning, 
förrättningsställets belägenhet samt väg- och terrängförhållanden, men även på vederbörande 
kronojägares vigör och förmåga att taga sig fram till fots eller med velociped. Kommissionen 
anser därför, att vederbörande jägmästare bör äga att bestämma, till vilka områden inom be- 
vakningstrakten och under vilka förhållanden i övrigt kronojägaren i allmänhet må äga 
anlita skjuts. Enahanda befogenhet skulle tillkomma jägmästaren i fråga om rätt för krono- 
jägaren att anlita järnväg eller ångbåt för tjänsteresa. 
I $ 6, mom. 3 av gällande resereglemente stadgas, att, därest förrättningsman, ehuru något 
av de i resereglementet fixerade fortskaffningsmedel: järnväg, ångbåt eller skjuts, kunnat för 
resan användas, i stället färdats på annat sätt, ersättning icke må beräknas med högre be- 
lopp än om nämnda fortskaffningsmedel begagnats; och enligt $ 7 må, för resa å orter, 
varest icke något av nämnda fortskaffningsmedel finnes att tillgå, utan färden måste verk- 
ställas på båt, till häst eller annorledes, den resande, såvida särskilda föreskrifter härutinnan 
icke meddelats, bekomma resekostnadsersättning enligt gällande taxa eller, där sådan ej 
finnes, såsom för skjuts. 
Förutom färd till fots, med velociped eller med kronan tillhörig motorbåt m. m., vilka 
fortskaffningsmedel i de föregående undantagits från särskild ersättning enligt resereglementet, 
torde för skogsstatspersonalens vidkommande av i ovannämnda bestämmelse antydda andra 
fortskaffningsmedel huvudsakligen ifrågakomma allenast motorcykel, båt eller häst. 
Därest emellertid i något fall automobil skulle komma till användning för tjänsteresor 
inom skogsstaten, torde ersättningen härför böra utgå enligt bestämmelserna i reseregle- 
mentet. 
Vad beträffar motorcykel har kommissionen inhämtat, att skogsstatstjänstemän, särskilt 
jägmästare och skogsingenjörer i ganska stor utsträckning börjat begagna sig av detta fort- 
komstmedel vid fullgörandet av sina tjänsteresor; och det torde kunna förväntas, att det- 
samma kommer att efter hand vinna allt större utbredning bland dessa befattningshavare. 
På grund av den högst betydande besparing i resetid, som vinnes genom användande av 
motorcykel, varigenom icke endast tjänstemannen får mera tid övrig för de egentliga tjänst- 
göromålen utan även i vissa fall antalet dagtraktamenten kunna nedbringas, synes det jäm- 
väl ur statens och skogshushållningens synpunkt i hög grad önskvärt, att detta fortskaffnings- 
medel må komma till ökad användning. 
Rörande vilken ersättning, som borde utgå för detta transportmedel, kan tvekan råda. 
Kommissionen, som från olika håll inhämtat kalkyler rörande anskaffningskostnad, underhåll, 
amortering och driftkostnader för motorcykel, och jämfört dessa med uppgifter rörande den 
väglängd per år, som i allmänhet kunnat av jägmästare tillryggaläggas med motorcykel; har 
kommit till den uppfattningen, att de verkliga kostnaderna för färd med motorcykel ligga 
emellan skjutsersättningen i genomsnitt för en och för två hästar, dock närmare ersättningen 
för två hästar. Med hänsyn emellertid till au färd med motorcykel ännu icke blivit i rese- 
reglementet särskilt taxerad utan enligt detta gäller lika med skjuts, och särskilt i betrak- 
tande av den uppenbara fördel för statsverket, som dess användande inom skogsstaten inne- 
bär, anser kommissionen, att ersättningen för färd med motorcykel jämväl för för skogsstats- 
tjänstemännen bör utgå enligt resereglementet och alltså för jägmästare såsom för skjuts efter 
två hästar. Genom att ersättningen sålunda får utgå enligt resereglementet, torde det kunna 
förväntas att jägmästarna komma att i ökad omfattning anskaffa och använda motorcykel för 
sina tjänsteresor; sattes ersättningen lägre, kan däremot befaras, att användningen av motor- 
cykel ginge tillbaka, vilket ur statens synpunkt vore att beklaga. 
Därest för tjänsteresa använts häst för ritt eller klövjning eller båt eller annat i det före- 
gående icke nämnt fortskaffningsmedel kommit till användning, bör reseersättningen likaledes 
utgå i enlighet med resereglementet. 
Liksom förut sagts ifråga om färd med järnväg, ångbåt eller skjuts, bör även, då det gäller 
färd med andra transportmedel, för vilka ersättning enligt resereglementet må utgå, krono- 
jägare äga taga dylikt transportmedel i anspråk endast med vederbörande jägmästares med- 
givande. 
Med anledning av bestämmelserna i $ 6, mom. I och 3, i resereglementet, enligt vilka 
