348 HENRIK HESSELMAN. (324) 
gynnsamt inflytande på ägghvitebildningen, och sannolikt spelar det gröna 
bladet i naturen en roll för nitraternas assimilation. Så mycket är 
emellertid visst, att salpetern reduceras för att tillsammans med kolhydrater 
uppbygga aminosyror, de första byggnadsstenarna i den invecklade ägg- 
vitesyntesen. Kolsyreassimilationen spelar därför indirekt en roll för 
nitratassimilationen, så att den försiggår hastigare vid gynnsamma betin- 
gelser för den förstnämnda processen, sålunda under klart och varmt väder. 
Nitrathalten brukar därför ofta vara större eller lättare påvisbar vid mulet 
och kallt än vid varmt och vackert väder (SCHIMPER 1890). 
Nitraterna upphopas företrädesvis i parenkymatiska vävnader, såsom i 
den levande märgen, i den primära barken, i starkt utvecklade bladfötter 
etc. Vid undersökning av växter på salpeter har man den största ut- 
sikten att finna den i unga skottdelar, i synnerhet i uppsvällda nodi och 
liknande vävnader. 
För påvisande av nitrat i växterna användes allmänt det känsliga 
reagenset difenylamin + konc. svavelsyra. Med en rakkniv skäras ej 
allt för tunna snitt av växten, snitten läggas i en droppe av det nämnda 
reagenset, varvid om salpeter finnes en blå rand visar sig kring snittet, 
vid större salpeterhalt kan hela droppen starkt blåfärgas'. Negativa 
utslag böra emellertid behandlas med försiktighet; det har nämligen visat 
sig, att ligninet har en stor förmåga att hindra reaktionens inträdande; 
nitrathaltiga vedstycken ge därför icke någon reaktion (SCHIMPER 
1890, sid. 217). Trots dessa brister kan man dock med rätt stor fördel 
använda difenylamin + konc. svavelsyra. Positiva utslag angiva med 
största sannolikhet nitrathalt, emedan nitriter, som även ge samma blåa 
färg, ej eller endast mera sällan upptagas av växterna. Metoden tillåter 
ock i viss mån en slags kvantitativ uppskattning allt efter reaktionens 
styrka. Jag har därvid förfarit så, att snittet lagts i några droppar dife- 
nylamin + konc. svavelsyra. Visar sig en svag blå rand, betecknas reaktio- 
nen såsom svag, visa sig kring snittet smärre blåa moln, anges reaktionen 
som tydlig, färgas vätskedropparna mörkblåa, anges reaktionen som skarp. 
Som det framgår av vad här ovan anförts angående de använda me- 
toderna leder ingen med absolut säkerhet till målet — den bästa me- 
toden är undersökningen av jordens förmåga att bilda salpeter —, men 
de olika metoderna äro väl ägnade att komplettera varandra, och tillsam- 
mans ge de en ganska god och mångsidig inblick i de naturliga jord- 
månernas salpeterbildning, dess biologi och ekologiska betydelse. 
" För dessa undersökningar har jag använt samma slags porslinspalett som vid reaktions- 
bestämningarna i kulturkolvarna, 
