(325) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 349 
Kar. VI. Salpeterbildningen och dess roll i olika 
växtsamhällen. 
Då denna undersökning över salpeterbildningen i naturliga jordmåner 
1 främsta rummet har ett växtbiologiskt syfte, ligger det närmast till 
hands att först skildra de enheter, som undersökts, nämligen de olika 
växtsamhällena, för att sedan övergå till en mera allmänt hållen redo- 
görelse för nitrifikationens roll i den naturliga vegetationen. Jag hop- 
pas på detta sätt bättre kunna få fram den betydelse, som salpeterbild- 
ningen har i rent växtgeografiskt avseende, och påvisa hur denna process, 
liksom alla andra biologiska processer, påverkas av klimatet. Klimatet 
spelar härvidlag såväl direkt som kanske framförallt indirekt en mycket 
viktig roll: direkt genom att temperatur och fuktighet inverka på mikro- 
organismernas liv, indirekt genom att klimatet reglerar de markbildande 
processerna, sålunda bidragande att prägla den miljö i vilken salpeter- 
organismerna leva. En skildring av de olika växtsamhällena bildar emel- 
lertid det bästa grundlaget för en diskussion av dessa frågor. 
Bokskogar. 
(Detaljundersökningar se Skogsförsöksanst. medd. 1917 sid. 425.) 
Av bokskogar kan man i vårt land i stort sett urskilja två typer, 
den ena utmärkt av ett mullartat, den andra av ett mera råhumusartat 
humusskikt. Några skarpa gränser finnas ej mellan dessa tvenne typer; 
man träffar ej sällan övergångsformer, om vilka man kan tveka, till vil- 
ken typ de böra föras. 
Bokskogen med mullartad humus har ett på marken löst liggande 
lager av torra löv. Under detta anträffas ett av maskar väl genomar- 
betat, luckert jordskikt med en växlande humushalt, som dock ej gärna 
överstiger 10 20. De organiska ämnena äro väl blandade med mineral- 
partiklarna. Humusskiktet övergår så småningom och utan skarpa grän- 
ser i den underliggande, mer eller mindre rostfärgade mineraljorden. 
Denna bokskogstyp utmärkes av en karaktäristisk flora, i vilken följande 
växter särskilt förtjäna nämnas, nämligen blåsippa (Anemone hepatica), 
vitsippa (Anemone nemorosa), gulsippa (Anemone ranunculoides), mysk- 
madra (Åsperula odorata), violer (Viola riviniana och V. silvestris), Dentaria 
bulbifera, Galeobdolon luteum, Stellaria holostea och nemorum? glochidos- 
perma, Melica uniflora, Milium effusum, harsyra (Oxalis acetosella). I 
somliga bokskogar av denna typ förekomma även A/llium ursinum och 
Mercurialis perennis. 
Av den örtrika bokskogen kan man säkerligen urskilja olika under- 
