374 HENRIK HESSELMAN. (3590) 
bundenhet i risens uppträdande. De hålla förnämligast till på stubbar, 
kring foten av trädstammar etc., där humusbildningen har en annan karaktär 
än på marken emellan träden, där gräsen och örterna dominera. Analoga 
företeelser finner man även på själva marken, i synnerhet på sluttningar 
av mera kalkrik mark. På alla mer upphöjda partier förhärskar den 
normala granskogsvegetationen med ris, mossor etc., medan man i smärre, 
helt obetydliga fördjupningar, små sänkor etc. finner en mera utpräglad 
och fordrande örtvegetation. I dylika smärre sänkor växa t. ex. i Ammers 
kronopark i östra Jämtland (se sid. 470), blåsippor, Vicia sepium och 
Vicia silvatica, Orobus vernus m. fl., medan markbetäckningen för övrigt 
kan ha den för granskogarna mera normala karaktären. Även i det egent- 
liga silurområdet i Jämtland kan man återfinna en liknande fördelning av 
växlingarna i markvegetationer. Som jag längre fram kommer att visa, sam- 
manhänga dessa företeelser på det närmaste med hela markbildningsproces- 
sen. Jag anser det därför lämpligast att i ett sammanhang diskutera de 
härvid verksamma faktorerna och återkommer alltså till denna fråga i kap. X. 
I granlunderna eller de örtrika granskogarna har humustäcket vanligen 
mullkaraktär. Ibland finner man en mera jämn övergång från de översta 
starkt humushaltiga skikten till den underliggande mineraljorden, i andra 
typer åter bildar humuslagret mera ett slags täcke över mineraljorden. 
I båda fallen har humusskiktet klumpstruktur. 
Å sidorna 460—466 meddelas några detaljanalyser över undersökta 
granlundar och örtrika granskogar. Av dessa framgå, att man endast 
mera undantagsvis kan påvisa salpeter hos växterna i'markvegetationen. 
T. o. m. så utpräglade nitratväxter som hallon (/Xubus ideus) och hund- 
violer (Viola riviniana) kunna vara nitratfria. Då och då finner man 
dock salpeter. Nitrifikationsorganismer finnas emellertid, en ammonium- 
sulfatlösning oxideras, ehuru långsamt, till salpetersyra (se tab. 2 nir 8, 
26 och tab. 4 n:r 33). Jordprov kunna vid lagring bilda betydande 
mängder salpeter (se tab. 7 n:o 38, 46, 56 och 61). 
Emellertid finns det också vissa typer av ganska örtrika granskogar, där 
man sannolikt icke kan påvisa en nitrifikation, till en sådan typ hör sanno- 
likt den å sid. 473 närmare skildrade granskogen. Jordprov från detta be- 
stånd ha ej nitrifierat en ammoniumsulfatlösning, men deras förmåga att 
vid lagring bilda nitrat har ej undersökts. Huruvida man i vegetationens 
sammansättning alltid kan påvisa en bestämd och klar skillnad mellan 
örtrika granskogar med och utan nitrifikation vill jag emellertid tills 
vidare lämna obesvarat. 
Undersökningarna angående de örtrika granskogarna torde lämpligen 
kunna sammanfattas på följande sätt. De frodigare, gräs- och ört- 
rikare varianterna av granlundarna höra till de salpeterbil- 
