NN 
SO HENRIK HESSELMAN. (35 
) 
ideus och Viola riviniana. Salpeterbildande organismer före- 
komma dock i marken. Jordprov bilda vid lagring salpeter- 
kväve, stundom till rätt avsevärda belopp. 
Örtrika tallskogar. 
(Detaljundersökningar, se Skogsförsöksanst, medd. 1917, sid. 466). 
Inom södra Sveriges kalkrika områden, framförallt på Gottland, träffa 
vi en för våra svenska förhållanden egendomlig tallskogstyp. Den har 
först blivit närmare skildrad av SERNANDER (1894, sid. g90—81), som 
beskriver densamma i sina studier över den gottländska vegetationens 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av förf. och T. Lagerberg. 
Fig. 16. Markbetäckning i örtrik tallskog. Gottland. Skogsholms kronopark. Juni 1910. 
Anemone nemorosa, Geranium silvaticum, Orobus tuberosus, Orchis mascula. Detaljbeskriv- 
ning s. 466. 
30odenvegetation. Kräuterreicher Kiefernwald. Detaillierte Beschreibung S. 466. 
utvecklingshistoria. Skogstypen blir mest utpräglad på moränmärgel, i 
markbetäckningen träda risen tillbaka, örter och gräs nå en synnerligen 
frodig utveckling (se fig. 16). Tallarna nå emellertid i regel inga kraftigare 
dimensioner; träden bli låga, kronorna kvistiga och grovgreniga (se fig. 15). 
Humustäcket är mullartat, en jämn övergång finnes mellan det mull- 
rika ytskiktet och den underliggande kalkhaltiga mineraljorden. 
