(353) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 
UM 
IT 
TT 
Undersökta jordprov ha visat sig ha förmåga att kraftigt nitrificera 
en ammoniumsulfatlösning (se tab. 3 n:r 14 och 20). 
Inga undersökningar ha utförts över växternas salpeterhalt eller jordens 
kvantitativa salpeterbildningsförmåga. 
Mossrika barrskogar. 
(Detaljundersökningar, se Skogsförsöksanst. medd. 1917, sid. 467.) 
Huvudparten av vårt lands barrskogar har en enklare och vida torftigare 
markbetäckning än granlundarna och de ört- och gräsrika tallskogarna. Me- 
dan dessa karaktäriseras av den stora roll, som örter och bredbladiga gräs 
spela i markbetäckningen, utmärkas de mossrika barrskogarna, vårt lands 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av förf. och T. Lagerberg. 
Fig. 17 - Markbetäckning i mossrik granskog. Västerbotten. Degerfors revir. Krpk Kul- 
bäcksliden, Juli 1910. 
Bodenvegetation. Moosreicher Fichtenwald. 
förhärskande barrskogstyp, av lågvuxna ris, såsom blåbär, lingon, kråkris, 
linnéa, Lycopodium-arter, ljung med flera, varjämte marken klädes med en 
jämn, stundom ganska yppigt utvecklad mossmatta av olika Hylocomium-, 
Dicranum- och Polytrichum-arter med flera (se även fig. 17 och 18). Det är 
emellertid icke blott markbetäckningens sammansättning, som skiljer dessa 
två huvudtyper från varandra, utan olikheten dem emellan ligger än djupare. 
Medan de ört- och gräsrika typerna ha ett humustäcke av mer eller mindre 
