(363) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 387 
betydande, i synnerhet visar sig Saxifraga stellaris vara en växt, som 
uppsamlar mycket rikligt med nitrat; ett snitt genom bladrosettens stam- 
del färgar oftast några droppar difenylamin + konc. svavelsyra djupt 
mörkblåa. Även marken i de örtrika videsnåren är salpeterbildande (se 
Sid.453 och tab. 7 N:o: 59). 
Vid Finse i Hardanger i Norge hade jag under förra sommarens na- 
turforskarmöte tillfälle att under några timmar studera växternas nitrat- 
halt inom ett utpräglat högfjällsområde. Undersökningarna kunde, som 
naturligt är, ej bli särdeles omfattande, men då iakttagelserna i hög grad 
;m Foto av G. Samuelsson. 
Fig. 21. Äng i högfjällen. Norge. Hardanger. Finse. Nordnuten c:a 1365 m, !/s 1915. 
Geranium silvaticum, Cirswum heterophyllum, Angelica archangelica, 
Hochalpine Wiese. 
äro ägnade att belysa de villkor, under vilka växterna erhålla salpeter, må 
de här meddelas. Vegetationen kring Finse har helt nyligen ingående 
skildrats av G. SAMUELSSON (1916), till vilkens arbete intresserade hän- 
visas. SAMUELSSON urskiljer på fastmark tvenne serier växtsamhällen, 
hedar och ängar, av vilken senare flera olika typer förekomma. Några 
av dessa ängstyper utvecklas på mark med rörligt, genomsilande vatten, 
såsom t. ex. en ängstyp med tämligen högvuxna örter, bland dem den 
ståtliga Angelica archangelica (se fig. 21). Ett växsamhälle av detta 
slag anträffades av mig nedanför en brant, som hölls fuktig av fram- 
