(369) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMANER. 393 
samma är förhållandet med jordprov, som insamlats åa hällar av kristallinisk 
kalksten i Stockholms södra skärgård. 
I klippornas växtsamhällen sker sålunda kvävetillförseln 
bikartorm av salpeter. Vilken betydelse detta faktum kan ha för 
uppfattningen om salpeterbildningens betingelser skall diskuteras i kap. 
X, sedan ytterligare en del växtsamhällen blivit närmare undersökta. 
Men redan nu torde det förtjäna att framhållas, att de uttorkningsperi- 
oder, för vilka klipporna lätt bliva utsatta, t. ex. kalkstenshällarna på 
Ur Skogsförsöksanstaltens saml. Foto av förf. och T. Lagerberg. 
Fig. 25. Kalkstensskreva med örter. Fragaria viridis, Spirea filipendula. Gottland. 
Endre sn. Juli 1910. Detaljbeskrivning. 
Kalksteinfels mit einer Kluft. Detaillierte Beschreibung. 
Gottland, ingalunda omöjliggöra salpeterbildningen. WINOGRADSKY fram- 
håller (LAFAR, III 1904—1906) att nitrifikanterna äro särskilt känsliga 
för uttorkning. Antingen finnas sålunda å klipporna gent emot torka 
särskilt motståndskraftiga former, eller ock försiggår en nyinfektion efter 
en torrperiod med stor lätthet. 
Observationerna över klippsamhällena visa följande: I lövskogarnas 
klippsamhällen omsättes kvävet till salpeter i sådan mängd, 
att växterna anhopa nitrater i sina vävnader, i synnerhet när 
växtplatsen är mera beskuggad. Jordprov från klippsamhällena 
nitrificera ammoniaken i en för nitrifikation lämplig lösning 
och bilda vid lagring betydande salpetermängder. Även i så- 
dana klippskrevor, där vittringsjorden täckes av ett renlavs- 
Fäcke, kan nitrifikation äga rum: Detta ar förklaringen till, att 
en så utpräglat nitratofil växt som Rubus zdeus kan uppträda 
på dylika platser. Den är i klippskrevorna nästan undantags- 
föst starkt nitrathaltig. 
