396 HENRIK HESSELMAN. (372 
stationer. Där kan man ock på ett särdeles instruktivt sätt studera de 
fysiologiska villkoren för denna vegetations uppträdande. Å sid. 4385 
finner man närmare detaljanalyser angående vegetationen i en tre år 
gammal grusgrop nära Rotebro (se fig. 26). 
Rullstensåsen är, som det framgår av anteckningarna, bevuxen med 
en vanlig barrblandskog av tall och gran av i mellersta Sverige ordinär 
typ. I markbetäckningen ingå ris och de vanliga skogsmossorna. Som 
förut visats, försiggar ingen salpeterbildning i en mark med dylik vege- 
tation. I rasen 1 grustagets släntor växa däremot massor av Epilobium 
angustifolium, Rubus ideus, Galeopsis bifida m. fl. (se fig. 27). 
En undersökning av dessa och andra i grustaget uppträdande växter, 
Senecio viscosus, S. silvaticus, Sambucus racemosa, Chenopodium album 
m. fl. (se närmare sid. 486), visar en högst betydande nitrathalthos 
så gott som samtliga arter. Den växtvärld, som koloniserar 
grustagen, består av en starkt salpeterälskande, nitratofil flora. 
Man skulle möjligen tro, att nitrifikationen skulle betingas av kalkhalten 
hos de i denna rullstensås inkilade lerlagren. Det är möjligt, att så är 
förhållandet, men kalken är ingalunda någon nödvändig förutsättning. I 
huvudsak samma flora, utmärkt av en betydande nitrathalt, koloniserar 
grustagen, även där marken är mycket kalkfattig (t. ex. grustag i rull- 
stensåsar, bevuxna med tallhedar, inom Älvsby socken i Norrbotten). 
En flora av samma typ, karaktäriserad av framförallt Rubus ideus och 
Epilobum angustifolium och liknande växter, utmärker släntorna av ny- 
anlagda vägar, nyanlagda banvallar etc. Utmed den nya järnvägen 
Hoting —Jämtlands-Sikås finner man å släntorna och å dikeskanterna 
utmed järnvägen frodiga bestånd av hallon och Epilobium angustifolium, 
nitrathalten hos yngre individ har alltid visat sig högst betydande. 
Som exempel på vegetationen utmed kanterna av en nyanlagd väg 
kan hänvisas till den å sid. 487 beskrivna platsen invid Jörns station. 
Vägen är mycket bred. 12 m., endast en obetydlig del, c:a3 mjan 
vändes för trafik. Å den övriga delen förekommer en spridd och gles 
vegetation av frodiga, starkt växtliga tallplantor, åtskilliga gräs ss. ÅZira 
Hexuosa, Phleum pratense, Poa pratensis, en del örter såsom FEpilobium 
angustifolium och Rumex acetosella. De två senare arterna ha vid undersök- 
ning visat en betydande nitrathalt. Vägen går genom en mycket mager, 
gles tallhed med nästan oväxtliga plantor i luckorna. Skillnaden mellan dessa 
plantor och de unga tallarna utmed vägkanten är i hög grad påfallande. 
Förklaringen till den stora olikhet i vegetation, som finnes mellan växt- 
ligheten i grustaget och skogen på rullstensåsen, mellan skogen och den 
nybrutna vägen, mellan skogen och järnvägsbanken ligger i kvävets om- 
sättning. Som jag nyligen visat, bildas icke salpeter i råhumustäcket i 
