(373) STUDIER ÖVER SALPETERBILDNINGEN I NATURLIGA JORDMÅNER. 397 
våra skogar, det må nu ha en mera lucker gynnsam struktur eller vara 
mera segt, torvartat. När denna humus blandas in med mineraljorden, 
såsom i grustagens släntor, i kanterna av vägar etc., inträffar i detta hän- 
seende en radikal omvälvning. Kvävet omsättes till salpeter, och denna 
kommer, som undersökningarna å växterna nogsamt ge vid handen, i 
stor omfattning växtvärlden till godo (se även tab. 7 n:r 26, 36, 37). Det 
kolonistsamhälle, som först bildas, utgöres därför av en utpräglad sal- 
peterflora. Vad som härvidlag är av ett visst intresse är, att det tycks 
vara någorlunda likgiltigt, varifrån det inblandade humustäcket härstam- 
mar. Effekten blir ungefär den samma, vare sig humusen härstammar 
från en granskog, en tallhed eller en torvmark. 
Emellertid är det icke alltid så lätt att säga, varifrån kvävet i marken 
härstammar. Ibland finner man en liknande vegetation å grusmark, utan 
att man kan spåra någon humusinblandning. Salpeterbakterierna kunna 
visserligen reda sig utan organiska föreningar, de få, som förut omtalats, 
energi för kolsyrans assimilation genom oxidation av ammoniak eller 
nitrat. Men varifrån kommer ammoniaken? Det sannolikaste härvidlag är 
väl, att den kommer från luften (se sid. 314). När växtvärlden nått en viss 
utveckling, så att marken erhållit ett litet skikt av mossor eller alger, kan 
man emellertid väl förstå hela förloppet. Mossorna och algerna alstra 
vid assimilationsprocessen kolhydrater, som vid dessa växters död kunna 
komma markbakterierna till godo, av vilka vissa arter assimilera luftens 
fria kväve, i det att de använda kolhydraterna som näringskälla. Det 
invunna kvävet kan sedan så småningom överföras i salpeter. Det skulle 
säkert vara en ganska intressant uppgift att med hänsyn till kvävehus 
hållningen ingående studera vegetationsutvecklingen å ren mineraljord. 
Undersökningarna över den koloniartade vegetationen å blottad mine- 
raljord kunna lämpligen sammanfattas på följande sätt. Den koloni- 
artade vegetationen å blottad mineraljord består av utpräglat 
Hitratofila arter, som anhopa salpeter i-sina vävnader. Många 
gånger härstammar den nitrificerade ammoniaken från icke 
Nitrificerande råhumus eller torv, som kommit att inblandas 
med gruset. Å mera ren mineraljord bör man tänka på kväve- 
samlande organismer, som leva på kolhydrater, bildade av 
mossor och alger: Den första oxiderbara ammoniaken här- 
stammar väl dock på dylika platser från luften. 
Havsstrandsvegation. 
(Detaljundersökningar, se Skogsförsöksanst. Medd. 1917, sid. 488). 
Havsstränderna undergå ofta en naturlig gödsling genom att vågorna 
kasta upp tång och andra, i vattnet levande växter, som där så små- 
